Справа № 953/1185/23
№ 1-кп/183/757/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самар в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості по якому внесені 10.09.2022 року до ЄРДР за № 0002833, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця

м. Балаклія, одруженого, маючого вищу освіту, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.

З 06.03.2022 територія м. Балаклія Ізюмського району Харківської області була окупована збройними формуваннями Російської Федерації.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено ОСОБА_3 , який є негативно налаштованим проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які для забезпечення національної безпеки України, відновлення і підтримання правопорядку на всій території держави здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації.

Так, з початку липня 2022 року під час перебування ОСОБА_3 на території м. Балаклія Ізюмського району Харківської області на засіданні керівників комунальних та державних підприємств, представником окупаційної влади РФ, а саме начальником Балаклійського ТУ Військово-цивільної адміністрації Ізюмського району Харківської області ОСОБА_8 було запропоновано організувати зібрання трудових колективів з метою обрання керівника підприємства Балаклійський РАД.

За результатом чого, в ОСОБА_3 виник злочинний умисел на провадження господарської діяльності у взаємодії з окупаційною адміністрацією держави-агресора.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 перебуваючи на зібранні трудових колективів у м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, в період часу не пізніше середини липня 2022 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), надав свою добровільну згоду щодо його призначення на посаду Директора КП Балаклійського РАД з метою провадження господарської діяльності у взаємодії з окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, під час перебування у вказаному місці, в період часу з середини липня по кінець серпня 2022 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), будучи Директором Балаклійського РАД, діючи за завданням вказаного представника окупаційної влади держави-агресора, ОСОБА_3 організував проведення на території м. Балаклія наступних робіт, а саме: ремонт доріг; заправка техніки підприємства та техніки інших комунальних підприємств (згідно розпоряджень представника окупаційної влади), облаштування блокпосту на автомобільній дорозі «Харків-Зміїв-Балаклія-Гороховатка».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав та суду показав, що в нього не було умислу спричиняти шкоди державі. Працівники підприємства звернулися до нього з проханням відновити роботу, оскільки було від обстрілів багато пошкоджено доріг в місті. Крім того, людям не було що їсти, оскільки допомогу продуктами представники рф надавали тільки тим, хто працював. А заробітну плату нікому не виплачували взагалі. Особисто він ніяких трудових договорів та контрактів з окупаційною владою не укладав. Однак приблизно в березні 2022 року він отримав в мессенжері отримав наказ ОСОБА_9 про те, що він виконує обов`язки начальника філії. Фактично ці обов`язки він не виконував. На прохання начальника Облавтодору він сховав в гаражі оргтехніку, документи та печатки філії, які після деокупації повернув. Автопарку не було, оскільки з 5 автомобілів залишився один, який так і не змогли відремонтувати. Кори його звільнили, він не знав. Розрахували у вересні 2024 року. Дуже шкодує, що працював під час окупації.

Окрім показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться іншими доказами, в тому числі письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- показання свідка ОСОБА_10 про те, що до війни він працював в філії Балайлійський автодор. ОСОБА_3 до війни був головним інженером, а с початку війни керував підприємством. Метою роботи підприємства під час окупації підтримувати благоустрій в місті. Вже після деокуавції надійшов наказ про заборону діяльності філії. Всі вказівки щодо роботи надавав ОСОБА_3 ;

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що до війни працював дорожнім майстром філії Балаклійський автодор. Після початку окупації до нього приїхав ОСОБА_3 та запропонував працювати. Виходу в нього не було, тому він погодився. Що робити йому казав ОСОБА_3 . Однак ніяких заяв про звільнення або прийняття на роботу він не писав. Всі роботи були пов`язані з благоустроєм міста. Працювали за пайки;

- показання свідка ОСОБА_12 про те, що до початку війни працювала провідним інженером. Після початку окупації ОСОБА_3 запропонував прийти на офіс та прибрати скло. Коли почали працювати, зарплатню не отримували, але отримували пайки за роботу. Заяви про звільнення та про прийняття на роботу вона не писала. ОСОБА_3 давав вказівки про те кому скільки нараховувати. Підприємство працювало лише для підтримки інфраструктури;

- показання свідка ОСОБА_13 про те, що працювала інспектором відділу кадрів філії Балаклійський автодор. Після окупації стало відомо, що на офісі в кабінетах брудно, тому прийшла прибрати. ОСОБА_3 виконував роботу керівника та давав розпорядження. Він запропонував роботу і їй. Працювали на благоустрій міста, ремонтували дороги після прильотів. Зарплатню не отримували, тільки пайки;

- показання свідка ОСОБА_14 про те, що працювала економістом в філії Балаклійського автодору. Після окупації ОСОБА_15 сказав, що треба прибрати приміщення, що можна працювати. За це зарплатню не отримували, все на добровільних побажаннях. При цьому функціональні обов`язки ніхто не виконував, тільки для підтримки міста. За роботу давали пайки. Господарську діяльність підприємство не вело. ОСОБА_3 зібрав людей, щоб люди чимось займалися та отримували пайки;

- показання свідка ОСОБА_16 про те, що працював водієм філії Балаклійський автодор. Спочатку окупації стали прибирати приміщення. Потім стали відновлювати благоустрій міста. Люди погодилися працювати, бо треба було якось виживати. Зарплатню їм не платили, видавали пайки. На роботу ОСОБА_3 його не приймав;

- показання свідка ОСОБА_17 про те, що працював в філії Балаклійський автодор трактористом. Після початку окупації всі розпорядження давав ОСОБА_3 . Взяв його на роботу ОСОБА_3 за його проханням. В основному ремонтували дороги. Він займався відновленням техніки. Зарплатню не видавали, а платили гуманітарною допомогою. Він сам у ОСОБА_3 просився на роботу, бо не було чого їсти. Факти співпраці ОСОБА_3 з окупантами йому не відомі;

- показання свідка ОСОБА_18 про те, що він працював валійником бітуму на філії Балаклійський автодор. Під час окупації підприємство фактично не працювало. Але поступово стали виходити, щоб навести порядок, зібрати вибите скло. Також ремонтували завод, бо він був розбитий, техніку забрали окупанти. Зарплатню їм ніхто не платив, але тим, хто працював, видавали гуманітарну. ОСОБА_3 хотів врятувати працівників та їх сім`ї. На підприємство люди приходили самі, бо треба було якось жити;

- показання свідка ОСОБА_19 про те, що він працював зварювальником на філії Балаклійський автодор. Підприємство після початку окупації продовжувало працювати лише приблизно з червня. Після деокупації всім стало відомо, що працівників звільнили. До війни ОСОБА_3 був головним інженером, після окупації став керівником. Оплата праці була не грошами, а пайками. ОСОБА_3 працював щоб захистити людей, щоб не розкрадали завод. ОСОБА_3 не агітував за окупантів, їх на заводі він також не бачив;

- показання свідка ОСОБА_20 про те, що після окупації їм ОСОБА_3 повідомив про простій. Потім почали потроху працювати. Вказівки давав ОСОБА_3 . Зарплатню не платили, але давали пайки. Чи допомагав ОСОБА_3 окупантам йому не відомо;

- показання свідка ОСОБА_21 про те, що на початок війни він працював в автодоріг. Їх ніхто не звільняв. Він на роботу не виходив до 23.08.2022 року. Потім майстер ОСОБА_11 вийти на роботу. Що робити казав ОСОБА_3 . Вони залатували ями, приводили до ладу завод;

- показання свідка ОСОБА_22 про те, що з початку війни він на роботу не ходив. Влітку водій з підприємства запросив вийти на роботу, він погодився. Сказав, що платять продуктами. Пайки роздавала диспетчер з відділу кадрів. Вказівки давав ОСОБА_3 ;

- показання свідка ОСОБА_23 про те, що він працював оператором заводу. Після початку війни він був у відпустці. Влітку 2022 року він вийшов на роботу. Гроші їм не платили, віддавали продуктами;

- показання свідка сторони захисту ОСОБА_24 про те, що на початок окупації ОСОБА_3 допомагав заправляти автомобілі, швидкі допомоги, бо пального в м. Балаклея майже не було. ОСОБА_3 ховав архів від окупантів. Також ремонтували ями від вибухів на дорогах. Гроші нікому не платили, тільки давали продукти. Люди самі просили взяти їх на роботу, бо не було чого їсти. Само підприємство було пошкоджено та пограбоване. Під час окупації його керівником був ОСОБА_3 , він давав всім вказівки. Спочатку трималися на своєму пальному. Потім окупанти дали для комунальних потреб, а потім в один день все викачали;

- показання свідка сторони захисту ОСОБА_25 про те, що він знає ОСОБА_3 як головного інженера філії Балаклійський автодор. З 04.03.2022 року всі керівники району виїхали, всіх кинули, банки, магазини, ринок були закриті. ОСОБА_3 попросив прийти на завод та допомогти ремонтувати техніку. Він погодився, гроші за це не отримував;

- витягом з ЄРДР від 10.09.2022 року за № 0002833 про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 1111 КК України про те, що головним відділом ЗНД УСБУ в Харкіькиій області отримано інформацію, щодо громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в період окупації м. Балаклія, а саме з березня 2022 року, приймав участь у масових заходах в інтересах держави агресора, а також здійснює передачу матеріальний ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, створеним на тимчасово окупованій території

(т. 1, а.п. 188);

- повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 03.01.2023 року про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого

ч.4 ст.1111 КК України

(т. 1, а.п. 189-192);

- повідомлення директора ДП «Харківський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» №09/09-1 від 09.09.2022 року про порушення

ОСОБА_3 наказів ДП «Харківський облавтодор»

(т. 1, а.п. 195-199);

- повідомлення директора ДП «Харківський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» №622 від 27.09.2022 року про те, що працівники філії «Балаклійського райавтодора» співпрацюючи з окупантами порушили накази№26,№27 ДП «Харківський облавтодор»

(т. 1, а.п. 200-204);

- протокол огляду від 14.11.2022 року відповідно до якого предметом огляду є супровідний лист (реєстр.№703 від 07.11.2022), що направлений на адресу УСБУ в Харківській області за підписом директора ДП «Харківський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України » ОСОБА_26

(т. 1, а.п. 205-229);

- висновок експерта №2 від 26.01.2023 року, за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи документів від 03.01.2023 року, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_3 у документах: «Приказ №1-П» від 30.05.2022 «о приеме на работу»; «Приказ №2-П» від 01.07.2022 «о приеме на работу»; «Приказ №3-П» від 04.07.2022 «об увольнении с работы»; «Приказ №4-П» від 18.07.2022 «о приеме на работу»; «Приказ №5-П» від 25.07.2022 «о приеме на работу»; «Приказ №6-П» від 29.07.2022 «об увольнении с работы»; «Приказ №7-П» від 01.08.2022 «об переводе на другую должность»; «Приказ №8-П» від 01.08.2022 «о приеме на работу»; «Приказ №9-П» від 04.08.2022 «о приеме на работу»; «Приказ №10-П» від 08.08.2022 «о приеме на работу»; «Приказ №11-П» від 10.08.2022 «о приеме на работу»; «Приказ №12-П» від 10.08.2022 «о приеме на работу» виконаний підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

(т. 1, а.п. 230-235);

- карточка учета работы на август 2022 грузового автомобиля марка автомобіля GAC гос.номер НОМЕР_1

(т. 1, а.п. 242);

- подорожні листи вантажного вищевказаного автомобіля за серпень 2022 року

(т. 1, а.п. 243-251);

- карточка учета работы на август 2022 грузового автомобиля марка автомобіля МАЗ гос.номер НОМЕР_2

(т. 2, а.п. 1);

- подорожній лист вантажного вищевказаного автомобіля за 23 серпня 2022 року

(т. 2, а.п. 2);

- карточки учета работы на август 2022 грузового автомобиля марка автомобіля КРАЗ 6510 гос.номер 38-64

(т. 2, а.п. 3,4);

- подорожні листи вантажного вищевказаного автомобіля за серпень 2022 року

(т. 2, а.п. 5-18);

- карточки учета работы на август 2022 грузового автомобиля марка автомобіля КАМАЗ 5511 гос.номер НОМЕР_3

(т. 2, а.п. 19,20);

- подорожні листи вантажного вищевказаного автомобіля за серпень 2022 року

(т. 2, а.п. 21-36);

- карточки учета работы на август 2022 грузового автомобиля марка автомобіля каток ДУ-54 гос.номер НОМЕР_4

(т. 2, а.п. 37,38);

- подорожні листи вантажного вищевказаного автомобіля за серпень 2022 року

(т. 2, а.п. 39-48);

- карточки учета работы на август 2022 грузового автомобиля марка автомобіля Т150 гос.номер 16-72

(т. 2, а.п. 49,50);

- подорожній лист вантажного вищевказаного автомобіля за 02 серпня 2022 року

(т. 2, а.п. 51);

- карточки учета работы на август 2022 грузового автомобиля марка автомобіля КДТ-6,5 б/н гос.номер

(т. 2, а.п. 52,53);

- подорожні листи вантажного вищевказаного автомобіля за 02 серпня 2022 року

(т. 2, а.п. 54-57);

- карточки учета работы на август 2022 грузового автомобиля марка автомобіля Автогрейдер ДЗ-99 гос.номер НОМЕР_5

(т. 2, а.п. 58,59);

- подорожній лист вантажного вищевказаного автомобіля за 12 серпня 2022 року

(т. 2, а.п. 60);

- карточка учета работы на август 2022 грузового автомобиля марка автомобіля погрузчик вилочый гос.номер

(т. 2, а.п. 61);

- подорожній лист вантажного вищевказаного автомобіля за 23 серпня 2022 року

(т. 2, а.п. 62);

- заяви про прийняття на роботу працівників на ім`я начальника філії «Балаклійського райавтодора»

(т. 2, а.п. 168-250);

- заяви про прийняття на роботу працівників на ім`я начальника філії «Балаклійського райавтодора»

(т. 3, а.п. 1-6);

- розпорядження «балаклейское ту военно-гражданской администрации Изюмского района Харьковской области» в яких ОСОБА_3 зазначений як «начальник КП «Балаклейского Райавтодора»

(т. 3, а.п. 7-21);

- копії «приказов начальника «Балаклейского Райавтодора» про «прийме на работу», «увольнении с работи» та «переводе на другую должнгость»

(т. 3, а.п. 22-41).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 1111 КК України провадження господарської діяльності у взаємодією у взаємодії з окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначені ст. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначені ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, характеризується задовільно.

Санкція ч. 4 ст. 1111 КК України передбачає покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, їх наслідків, а також обраної позиції обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі буде занадто суворим та не буде відповідати особі обвинуваченого та наслідкам кримінального правопорушення. В той же час призначення покарання у виді штрафу сприятиме достатньою мірою виправленню обвинуваченого ОСОБА_3 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1111 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розміру вісім тисяч неподаткових мінімумів доходів громадян, тобто 136 000 (сто тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком на 10 років та конфіскацією майна.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта сума яких становить 11949 (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 00 копійок (т.1, а.п.236).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1