Справа № 201/7256/26
Провадження № 1-кс/201/1934/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд м. Дніпра у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу СУ ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 10003980, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2025 року, про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Краматорськ Донецької області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , має вищу освіту, заміжня, працює заступником директора з НВР гімназії № 13 м. Краматорська, на утриманні перебуває дитина (2011 р.н.), раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

- прокурор ОСОБА_4

- підозрювана ОСОБА_5

- захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому зазначив про встановлені обставини кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про яку повідомлено ОСОБА_5 , та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та зважаючи на необхідність проведення слідчих (розшукових) дій, на які потрібен час, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

Прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Підозрювана проти задоволення клопотання заперечила, повідомила про її непричетність до інкримінованого їй злочину.

Захисник підтримав думку своєї підзахисної, наголосив на необгрунтованій підозрі і на відсутності ризиків, просив в задоволенні клопотання відмовити, а у випадку, якщо слідчий суддя його задоволить - просив визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Встановлені слідчим суддею обставини.

1 відділом слідчого управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003980 від 08.12.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) представником іноземної організації - співробітником ФСБ рф ОСОБА_7 та не встановленим на даний час у ході досудового розслідування представником іноземної держави на ім`я ОСОБА_8 (далі - « ОСОБА_8 »), залучено до співробітництва громадян України, жителів Донецької та інших областей України для ведення підривної діяльності проти України, у тому числі збору та передачі інформації про переміщення та дислокацію сил оборони України вказаному представнику іноземної організації.

Так, збір вищевказаної інформації останніми налагоджено через мережу користувачів месенджеру «Telegram». З цією метою ОСОБА_7 використовує акаунт авторизований в месенджері «Telegram» з іменем « ОСОБА_9 », зареєстрований під номером телефону НОМЕР_1 (ім`я користувача « ОСОБА_10 »), за допомогою якого підтримує зв`язок з « ОСОБА_8 », який використовує акаунт авторизований в месенджері «Telegram» з іменем « ОСОБА_11 », зареєстрований під номером телефону НОМЕР_2 , за допомогою якого збирає інформацію про переміщення та дислокацію сил оборони України.

Зокрема встановлено, що у не встановлений у ході досудового розслідування час, але не раніше 09 год. 04 хв. 27.08.2025 та не пізніше 00 год. 05 хв. 03.09.2025 громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з ідеологічних мотивів та метою надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під номером телефону НОМЕР_3 , повідомила « ОСОБА_8 » у вказаний вище спосіб, інформацію про розміщення у приміщенні закладу, назва якого і адреса слідчим суддею не розголошується, військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, направивши зокрема о 00 год. 05 хв. відповідне текстове повідомлення « ОСОБА_8 ». У подальшому, 03.09.2025 о 03 год. 14 хв. « ОСОБА_8 », використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під номером телефону НОМЕР_2 , переслав співробітнику ФСБ рф ОСОБА_7 у вказаний вище спосіб отриману від ОСОБА_5 (що записана у списку контактів « ОСОБА_8 » як « ОСОБА_12 ») інформацію щодо місця розташування військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, шляхом надсилання останньому графічного зображення (знімку екрану мобільного телефону) з перепискою з ОСОБА_5 у месенджері «Telegram». Таким чином, ОСОБА_5 надала співробітникам іноземної спецслужби допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. При цьому остання достовірно усвідомлювала, що така інформація буде використана іноземною державою та її представниками у проведенні підривної діяльності проти України.

У подальшому у не встановлений у ході досудового розслідування час, але не раніше 09 год. 04 хв. 27.08.2025 та не пізніше 00 год. 08 хв. 03.09.2025 громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з ідеологічних мотивів та метою надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під номером телефону НОМЕР_3 , повідомила « ОСОБА_8 » у вказаний вище спосіб, інформацію про розміщення у будинках, адреса і номери яких слідчим суддею не розголошується, військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, направивши зокрема о 00 год. 08 хв. відповідне текстове повідомлення « ОСОБА_8 ». У подальшому, 03.09.2025 о 03 год. 14 хв. « ОСОБА_8 », використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під номером телефону НОМЕР_2 , переслав співробітнику ФСБ рф ОСОБА_7 у вказаний вище спосіб отриману від ОСОБА_5 (що записана у списку контактів « ОСОБА_8 » як « ОСОБА_12 ») інформацію щодо місця розташування військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, шляхом надсилання останньому графічного зображення (знімку екрану мобільного телефону) з перепискою з ОСОБА_5 у месенджері «Telegram». Таким чином, ОСОБА_5 надала співробітникам іноземної спецслужби допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. При цьому остання достовірно усвідомлювала, що така інформація буде використана іноземною державою та її представниками у проведенні підривної діяльності проти України.

Також, у не встановлений у ході досудового розслідування час, але не раніше 09 год. 04 хв. 27.08.2025 та не пізніше 00 год. 15 хв. 03.09.2025 громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з ідеологічних мотивів та метою надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під номером телефону НОМЕР_3 , повідомила « ОСОБА_8 » у вказаний вище спосіб, інформацію про розміщення у будівлях, адреса і номери яких слідчим суддею не розголошується, військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, направивши зокрема о 00 год. 15 хв. відповідне текстове повідомлення « ОСОБА_8 ». У подальшому, 03.09.2025 о 03 год. 14 хв. « ОСОБА_8 », використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований під номером телефону НОМЕР_2 , переслав співробітнику ФСБ рф ОСОБА_7 у вказаний вище спосіб отриману від ОСОБА_5 (що записана у списку контактів « ОСОБА_8 » як « ОСОБА_12 ») інформацію щодо місця розташування військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, шляхом надсилання останньому графічного зображення (знімку екрану мобільного телефону) з перепискою з ОСОБА_5 у месенджері «Telegram». Таким чином, ОСОБА_5 надала співробітникам іноземної спецслужби допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. При цьому остання достовірно усвідомлювала, що така інформація буде використана іноземною державою та її представниками у проведенні підривної діяльності проти України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

23.03.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про що складено відповідний протокол.

Цього ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

24.03.2026 слідчим суддею Соборного районного суду міста Дніпра підозрюваній ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.05.2026 року без визначення розміру застави.

18.05.2026 постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23.06.2026.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказом;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії № 17/5/3-229 від 13.03.2026;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії № 17/5/3-241 від 19.03.2026;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 23.03.2026;

- протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.03.2026;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 23.03.2026;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів що знаходяться у власності ПрАТ «ВФ Україна» від 22.04.2026;

- протоколом огляду від 05.05.2026 інформації, отриманої за результатом тимчасового доступу до речей та документів, що знаходяться у власності ПрАТ «ВФ Україна»;

- іншими матеріалами, зібраними у ході досудового розслідування.

Вищевказані докази, зібрані під час досудового розслідування, свідчать про те, що підозрюваною ОСОБА_5 , могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, тобто підозра стосовно неї є обґрунтованою.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою отримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваної до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Щодо існування ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На виконання вимог ст. 199 КПК України, щодо порядку продовження строку тримання під вартою, встановлені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п. 1-5 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

На переконання слідчого судді підозрювана ОСОБА_5 спроможна:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, тому підозрювана з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або на тимчасово окуповану територію.

З початку повномасштабного вторгнення рф до України ОСОБА_5 15 разів виїжджала за кордон через КПП у населених пунктах Доманове та Рава-Руська, де перебувала тривалий період (від дев`яти днів до чотирьох місяців) що свідчить про наявність у підозрюваної постійного місця проживання за кордоном.

2) підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів, про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування, а саме, маючи доступ до власних облікових записів в застосунку «Телеграм» може за допомогою іншого пристрою видалити відповідні дані, які стосуються вчинення нею протиправних дій та повідомити осіб, котрим вона поширювала відповідну інформацію та які також можуть видалити сліди переписок із нею;

3) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час органом досудового слідства не встановлені всі особи причетні до вчинення даного злочину, а також свідки протиправної діяльності, що у випадку застосування до ОСОБА_5 запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, створить передумови для продовження її спілкування з вказаними особами та впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слід також зазначити, що ризик незаконного впливу на експертів є актуальним з огляду па встановлену КПК України процедуру отримання за необхідності показань від осіб, які є експертами, у кримінальному провадженні, а саме усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. ст. 23, 356 КПК України.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

4) перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, а саме: ОСОБА_5 , у разі застосування до неї запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, зможе попередити інших невстановлених осіб, із котрими вона підтримувала контакт для здійснення протиправної діяльності, про необхідність зміни акаунту чи способів зв`язку, чим унеможливить подальше документування вчиненого злочину;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що в умовах воєнного стану надавала допомогу представнику іноземної держави у веденні підривної діяльності проти України, зважаючи на лояльність підозрюваної до РФ, котра здійснює збройну агресію проти України, існує ризик продовження вчинення злочину у якому вона підозрюється, або вчинення нових злочинів, що можливо нівелювати виключно шляхом тримання підозрюваної під вартою.

Щодо необхідності проведення слідчо-розшукових дій.

Строк дії ухвали слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від про тримання під вартою закінчується 21.05.2026 року, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не вбачається можливим, оскільки кримінальне правопорушення, за яким проводиться досудове розслідування, згідно з ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, під час досудового розслідування необхідно усунути наявні в матеріалах досудового розслідування суперечності.

Внаслідок особливої складності кримінального провадження, ще необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме:

- за результатами детального огляду (поглибленого аналізу) отриманої у ході огляду за участі спеціаліста мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_5 під час обшуку визначитись з необхідністю та доцільністю призначення комп`ютерно-технічної експертизи, у разі призначення якої виникне необхідність в отриманні та опрацюванні висновку експерта;

- отримати висновок судової експертизи відео- звукозапису;

- визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення;

- здійснити розсекречення процесуальних документів, що стали підставою для проведення негласних слідчих дій у кримінальному провадженні;

- виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вказаних експертних досліджень та слідчих (розшукових) дій потребує додаткового часу. Висновки експертів та проведення вказаних слідчих (розшукових) дій матимуть істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, після отримання висновків вищевказаних експертиз, з урахуванням зазначених у них відомостях, може виникнути потреба в проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події. Для проведення експертиз та зазначених процесуальних дій необхідний строк не менше одного місяця.

Висновки.

Клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України. Підозра обґрунтована і ризики доведені і продовжують існувати.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, втім строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою підозрюваної спливає.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Оскільки інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, то, з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, та з метою можливості отримання та процесуального опрацювання вищевказаних матеріалів, проведення інших слідчих дій, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Щодо строку застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Тому, оскільки строк досудового розслідування продовжений до 23.06.2026 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може продовжити запобіжний захід.

Щодо застави.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, а також з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 206, 309, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

ОСОБА_5 строк дії застосованого під час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 червня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1