ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/553/26
Провадження №1-кс/477/260/26
УХВАЛА

про арешт майна

30 березня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000133 від 11 лютого 2026 року про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2026 року до Вітовського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000133 від 11 лютого 2026 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 24 березня 2026 року в ході проведення санкціонованого обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проходження військової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що у провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 11 лютого 2026 року за №00000133 з попередньою правовою кваліфікацією за частиною третьою статті 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлений факт ймовірного вчинення протиправних дій, пов`язаних з вимаганням військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , за здійснення впливу на службових осіб РТЦК та СП з метою зняття останнього з розшуку.

24 березня 2026 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проходження військової служби ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_4 та представник ІНФОРМАЦІЯ_1 , як володільці вилученого майна в судове засідання по розгляду клопотання прокурора не з`явилися.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №00000133 від 11 лютого 2026 року, кваліфіковане за частиною третьою статті 369-2 КК України за фактом вимагання військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , за здійснення впливу на службових осіб РТЦК та СП з метою зняття останнього з розшуку.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та перебуваючи на посаді стрілець помічник гранатометника першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, діючи умисно, з корисливою метою, розуміючи протиправність своїх дій, поєднаних з вимаганням, 24 березня 2026 року приблизно о 11 год. 10 хв. перебуваючи біля ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: м. Миколаїв, вул. 1-ша Госпітальна, 4, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 22 000 гривень (що еквівалентна 500 доларів США на момент вчинення кримінального правопорушення) за вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виключення даних про розшук ОСОБА_5 .

Після одержання вказаної неправомірної вигоди, протиправні дії ОСОБА_4 припинені правоохоронними органами та останнього затримано у порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

Органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні здобуто достатньо даних, які вказують на те, що військовослужбовець ОСОБА_4 вимагав та отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_6 , за здійснення впливу на службових осіб РТЦК та СП з метою зняття ОСОБА_5 з розшуку, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

24 березня 2026 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області, проведено обшук приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проходження військової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, було виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 24 березня 2026 року, вилучене, в ході проведення обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №00000133 від 11 лютого 2026 року.

Зі змісту повідомлення про підозру від 25 березня 2026 року, вбачається, що цього ж дня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, а саме у обіцянці та одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

З метою збереження речових доказів, прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих органом досудового розслідування доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За викладеного вбачається, що на майно, яке було вилучено у ході обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із прийняттям пропозиції, обіцянки та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді від 18 березня 2026 року слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема документів, мобільних телефонів, належних особам, причетність яких до вчинення кримінального правопорушення перевірялася органом досудового розслідування.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 24 березня 2026 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено документи та речі на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

Постановою слідчого вищевказані документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні як такі, що мають ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки фактично зберігають відомості, що згідно з частиною першою статті 98 КПК, можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За вказаного, надані органом досудового розслідування докази у сукупності з обставинами, встановленими слідчим суддею під час розгляду клопотання свідчать про те, що майно, вилучене під час обшуку могло використовуватися як засіб та/або знаряддя вчинення ймовірного кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Слідчим доведено існування обґрунтованої підозри, щодо вчинення злочину такої тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Оскільки, вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, так як можуть містити інформацію та відомості, які можуть бути використані в якості доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а для досягнення мети збереження цього майна як речових доказів та для виконання завдання із запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження є необхідним застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та встановлення заборони користування та розпорядження цим майном, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданого клопотання, що має наслідком його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 24 березня 2026 року, під час проведення обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проходження військової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

-копію справи №502 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_5 розпочату 02 липня 2025 року на 1 арк.

-копію протоколу №502 про адміністративне правопорушення від 02 липня 2025 року на ОСОБА_5 на 1 арк.

-копію рапорту співробітника ПОГСВГВПМРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 02 липня 2025 року на 1 арк.

-копію аркуша зшивки справи на 1 арк.

-копію супровідного листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03 листопада 2025 року №1/16746 на 1 арк.

-копію фіскального чеку від 07 листопада 2025 року на 1 арк.

-копію постанови №515 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП від 10 липня 2025 року на 2 арк.

-копію направлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02 липня 2025 року №4676728 на 1 арк.

-копію довідки ВЛК №2025-0702-1327-0 від 02 липня 2025 року на 1 арк.

-копію картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_5 на 1 арк.

-копію довідки №32 про результати дослідження ОСОБА_5 від 02 липня 2025 року на 1 арк.

-копію поіменного списку, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_5 і відправлені у складі команди НОМЕР_1 на 1 арк.

-роздруківку облікових даних ОСОБА_5 на 1 арк.

-копію рапорту ОСОБА_8 від 13 березня 2026 року на 1 арк.

-копію довідки ВЛК від 08 вересня 2025 року №2025-0907-0945-3370-3 на 1 арк.

-копію функціональних обов`язків стрільця-помічника гранатометника 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25 грудня 2025 року на 2 арк.

-копію витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №225 від 30 серпня 2025 року на 1 арк.

-копію витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №12 від 17 березня 2026 року на 1 арк.

-копію витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №2-РС від 28 лютого 2026 року на 1 арк.

-копію витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №1 від 01 березня 2021 року на 1 арк.

-копію послужного списку ОСОБА_9 на 7 арк.

-копію функціональних обов`язків помічника начальника ТЦК та СП з правової роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25 грудня 2025 року на 3 арк.

-копію витягу із наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №202 від 16 травня 2025 року на 1 арк.

-копію витягу із наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №418 від 10 жовтня 2024 року на 1 арк.

-копію витягу із наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №401 від 10 жовтня 2025 року на 1 арк.

-копію витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №1 від 01 березня 2026 року на 1 арк.

-копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №42 від 26 лютого 2026 року на 1 арк.

-копія витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №140 від 21 травня 2025 року на 1 арк.

-копію функціональних обов`язків оператора групи військового обліку сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25 грудня 2025 року на 2 арк.

-копія витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №225 від 30 серпня 2024 року на 1 арк.

-копія витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №1 від 01 березня 2026 року на 1 арк.

-копія витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №2-РС від 28 лютого 2026 року на 1 арк.

-копію послужного списку ОСОБА_10 на 7 арк.

-копію функціональних обов`язків начальника групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25 грудня 2025 року на 2 арк.

-копія витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №225 від 30 серпня 2024 року на 1 арк.

-копія витягу із наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №1 від 01 березня 2026 року на 1 арк.

-копія витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №42 від 26 лютого 2026 року на 1 арк.

-копію витягу із наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №357 від 01 вересня 2025 року на 1 арк.

-копію витягу із наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №355 від 28 серпня 2024 року на 1 арк.

-мобільний телефон ОСОБА_10 моделі «Samsung Galaxy S21» імей1: НОМЕР_3 імей2: НОМЕР_4 з номером телефону НОМЕР_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11