печерський районний суд міста києва
Справа № 757/920/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідувань про зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000941 від 18.09.2025, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2026 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідувань про зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000941 від 18.09.2025.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим, зважаючи на порядок розгляду даної категорії скарг, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

У судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлений належним чином, подав заперечення на скаргу.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого Державного бюро розслідувань з клопотанням від 30.12.2025 в порядку ст. 220 КПК України.

Листом за підписом заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.01.2026 заявника повідомлено про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000941 від 18.09.2025 - завершено, сторону захисту повідомлено про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що виключає можливість проведення будь-яких слідчих дій.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто норми вказаної статті надають право стороні захисту, потерпілому і його представнику чи законному представнику, представнику юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, звернутись з клопотанням під час досудового розслідування про виконання будь-яких процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Проте частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Вимоги, викладені у скарзі адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , за своїм змістом фактично зводяться до зобов`язання слідчого здійснити конкретну слідчу (розшукову) дію - провести допит, а не до зобов`язання розглянути відповідне клопотання в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом.

З огляду на це такі вимоги не можуть бути предметом судового контролю слідчого судді в межах процедур, визначених статтями 220 та 303 Кримінальний процесуальний кодекс України, оскільки виходять за межі повноважень слідчого судді та стосуються процесуальної самостійності слідчого під час здійснення досудового розслідування.

Поряд з цим, як вбачається з долученого листа органу досудового розслідування, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000941 від 18.09.2025 - завершено та стороні захисту повідомлено про можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000941 від 18.09.2025, в рамках якого адвокат просить про проведення допиту, завершено, проведення будь-яких слідчих (розшукових) тдій не допускається.

Главою 26 КПК України законодавцем чітко визначено та регламентовано порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування, проте вказана стадія досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000941 від 18.09.2025 завершена, відтак, вимоги скарги не відносяться до компетенції слідчого судді.

Відтак, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідувань є необґрунтованою та її слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 220, 303, 305, 306, 307, 309, 336 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідувань про зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000941 від 18.09.2025 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1