Справа № 344/4847/26
Провадження № 1-кс/344/2133/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, внесеного 17 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000670 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000670 від 17 листопада 2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 17.11.2025 приблизно в 06 год 40 хв водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «VolkswagenTiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-09 «Мукачево Львів», проїжджаючи між населеними пунктами с. Задністрянське і м. Галич Івано-Франківського району Івано-Франківської області, за напрямком до м. Львів (с. Задністрянське). В салоні його автомобіля перебували пасажири ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У цей час цією ж ділянкою автодороги, за напрямком руху до м. Мукачево (м. Галич) та назустріч автомобілю марки «Volkswagen Tiguan» проїжджав автомобіль марки «Mercedes-BenzSprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який здійснював пасажирські перевезення за маршрутом "селище Більшівці місто Івано-Франківськ". Серед пасажирів, які перебували у салоні керованого ним транспортного засобу, знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Під час руху прямою ділянкою автодороги із двостороннім рухом, де зустрічні потоки розділені між собою горизонтальною лінією дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), перетинати яку відповідно до п. 34.1.1 Правил дорожнього руху України заборонено, ОСОБА_5 проігнорував вказані вимоги і всупереч Правил дорожнього руху України проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 .

При цьому водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5., п. 2.3. б), д), п. 10.1., п. 12.1. та розділ 34 Дорожня розмітка, в частині значення «Горизонтальна розмітка» 1.1 (вузька суцільна лінія).

У результаті порушення ОСОБА_5 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля «Mercedes-BenzSprinter» ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події, пасажир автомобіля «Volkswagen» Tiguan ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_1 померла в КНП «Галицька лікарня». Крім того, водії обох транспортних засобів ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , пасажири цих транспортних засобів ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та ОСОБА_20 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, з якими перебували на стаціонарному та амбулаторному лікуванні.

17 листопада 2025 року о 13 год 40 хв ОСОБА_5 затриманий в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

18 листопада 2025 року в КНП «Галицька лікарня» померла пасажир автомобіля Volkswagen Tiguan ОСОБА_8 , у зв`язку з чим кримінальне правопорушення перекваліфіковане з ч. 2 на ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Цього ж числа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Закрівці Коломийського району Івано-Франківської області, проживає по АДРЕСА_1 , пенсіонеру, не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України та вручене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19 листопада 2025 року слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_21 постановила ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні відносного підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки підозрюваний не зміг взяти участь у судовому засіданні через проведене 18.11.2025 оперативне втручання.

14 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у кримінальному провадженні продовжений строк досудового розслідування до 18.03.2026.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 14.01.2026 підозрюваному ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби із забороною йому залишати місце проживання в період з 23 год по 06 год, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до 14.03.2026.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 17.11.2025 та додатками до нього, згідно яких слідова інформація характерна для зіткнення транспортних засобів, утворилась на смузі руху автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, що підтверджується пошкодженнями та розташування транспортних засобів після зіткнення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який показав, що під час руху за напрямком до м. Мукачево (м. Галич) з потоку руху зустрічних транспортних засобів на його смугу руху виїхав один автомобіль, він прийняв лівіше, однак зіткнення не зміг уникнути;

- протоколом допитів потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які показали, що їхні батьки перебували на час ДТП пасажирами в обох транспортних засобах та внаслідок її вчинення загинули;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , яка на час ДТП була пасажиром маршрутного транспортного засобу і показала, що перед зіткненням вони рухались прямою ділянкою дороги. В один момент, один із зустрічних автомобілів, швидко виїхав на їхню смугу руху, проїхав прямолінійно протягом двох-трьох секунд і в кінці, перед зіткненням, напевне намагався повернутись у свою смугу, оскільки світло його фар різко змістилось у праву сторону за напрямком руху цього автомобіля. Зіткнення відбулось на смузі руху маршрутного автобуса в якому вона перебувала;

- висновком експерта судово-медичної експертизи № 059, яким встановлено, що смерть ОСОБА_12 настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку, що призвела до набряку та стиснення речовини головного мозку;

- висновком експерта судово-медичної експертизи № 0060, яким встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної закритої тупої травми кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, яка призвела до тяжкого травматичного шоку;

- висновком експерта № СЕ-19/109-25/16577-ІТ від 19.01.2026, яким установлено, що зіткнення автомобіля Mercedes-BenzSprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем VolkswagenTiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 відбулось на смузі призначеній для руху в напрямку м. Мукачево (смузі руху автомобіля Mercedes-BenzSprinter), в районі зафіксованого початку сліду юзу колеса позначеного на схемі позицією №2 (на відстані 1,35м від осьової лінії дорожньої розмітки та 82,7м до БЛ).

А також іншими доказами в кримінальному провадженні у своїй сукупності.

14 березня 2026 року закінчується строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно виконати наступне: долучити висновки судово-медичних експертиз пасажирів та водіїв обох транспортних засобів ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та ОСОБА_20 . Крім у кримінальному провадженні необхідно провести інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП». Зазначені висновки експертиз мають важливе доказове значення для даного кримінального провадження та кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 , а також для надання правової оцінки діям водія ОСОБА_9 .

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі в майбутньому, підозрюваний ОСОБА_24 може переховуватись від органів слідства та суду.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

пункт 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, може вчинити такі дії; підозрюваний є особою пенсійного віку і має право виїзду за межі України, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження у випадку перетину ним кордону;

пункт 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілих, так як досудове розслідування триває.

На цей час вказані ризики не відпали та продовжують існувати, а тому стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів.

За таких обставин прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 11 березня 2026 року дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання, пояснив, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 березня 2026 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 18 травня 2026 року включно, просив продовжити щодо підозрюваного строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.

Вивчивши матеріали та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За частиною першою та частиною другою статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною шостою статті 181 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З матеріалів клопотання вбачається, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Можлива причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 17.11.2025 та додатками до нього, згідно яких слідова інформація характерна для зіткнення транспортних засобів, утворилась на смузі руху автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, що підтверджується пошкодженнями та розташування транспортних засобів після зіткнення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який показав, що під час руху за напрямком до м. Мукачево (м. Галич) з потоку руху зустрічних транспортних засобів на його смугу руху виїхав один автомобіль, він прийняв лівіше, однак зіткнення не зміг уникнути; протоколом допитів потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які показали, що їхні батьки перебували на час ДТП пасажирами в обох транспортних засобах та внаслідок її вчинення загинули; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , яка на час ДТП була пасажиром маршрутного транспортного засобу і показала, що перед зіткненням вони рухались прямою ділянкою дороги. В один момент, один із зустрічних автомобілів, швидко виїхав на їхню смугу руху, проїхав прямолінійно протягом двох-трьох секунд і в кінці, перед зіткненням, напевне намагався повернутись у свою смугу, оскільки світло його фар різко змістилось у праву сторону за напрямком руху цього автомобіля. Зіткнення відбулось на смузі руху маршрутного автобуса в якому вона перебувала; висновком експерта судово-медичної експертизи № 059, яким встановлено, що смерть ОСОБА_12 настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку, що призвела до набряку та стиснення речовини головного мозку; висновком експерта судово-медичної експертизи № 0060, яким встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної закритої тупої травми кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, яка призвела до тяжкого травматичного шоку; висновком експерта № СЕ-19/109-25/16577-ІТ від 19.01.2026, яким установлено, що зіткнення автомобіля Mercedes-BenzSprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем VolkswagenTiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбулось на смузі призначеній для руху в напрямку м. Мукачево (смузі руху автомобіля Mercedes-BenzSprinter), в районі зафіксованого початку сліду юзу колеса позначеного на схемі позицією №2 (на відстані 1,35м від осьової лінії дорожньої розмітки та 82,7м до БЛ), а також іншими доказами в кримінальному провадженні у своїй сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний може вчинити вказані правопорушення.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини.

Пункт 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює неминучість покарання за вчинення інкримінованого йому злочину та з метою уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування. Також підозрюваний є особою пенсійного віку і має право виїзду за межі України, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження у випадку перетину ним кордону;

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваним та характером і тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Пункт 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки досудове розслідування триває.

Також, оцінюючи можливість впливу на свідків та потерпілих, слідчий суддя виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від учасників кримінального провадження, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків та потерпілих з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, передбачений у пункті 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Щодо можливості застосування інших запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, то слідчий суддя зазначає наступне.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваної на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваної, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Застосування запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваної достатніх коштів для внесення застави, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, враховує те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, 14 березня 2026 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, а також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, обізнаність про обставини кримінального провадження, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

У судовому засіданні прокурором зазначено про необхідність проведення та завершення ряду слідчих дій, наведено відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 Кримінального процесуального кодексу України наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, з огляду на що слідчий суддя приходить до переконання, що під час судового розгляду доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а з метою запобігання вказаним ризикам є необхідність у продовженні строку обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, задля забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, позаяк до даного моменту такий запобіжний захід виявився дієвим та співмірним.

Слідчий суддя вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід є належним та співмірним, який враховує у повній мірі потреби підозрюваного, при якому сторона обвинувачення за погодженням, своєчасно та без зволікань дозволяє підозрюваній залишати житло кожного разу за виниклої потреби, а тому такий запобіжний захід жодної зміни не потребує, а також достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та не є надмірно обтяжливим.

За таких обставин слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора слід задовольнити і продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового роздування строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 травня 2026 року в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И ЛА:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 травня 2026 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати місце постійного проживання за адресою: будинок АДРЕСА_1 , у нічний період доби з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, адреси реєстрації та місця роботи;

3) здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 10 травня 2026 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1