запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/122/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

представника

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2026 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2026 року за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0000043, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2024 року, накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку, що стався внаслідок вчинення передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.241, ч.2 ст.239, ч.2 ст.364-1 КК злочинів.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на системний блок «Lenovo», серійний номер PC038WHR, 1S10AXS30GQOPC038WHR; мобільний телефон «Lenovo» в корпусі білого кольору; флеш носій SanDisk серійний номер НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що матеріали клопотання про арешт майна не містять доказів того, що системний блок, мобільний телефон та флеш носій отримані внаслідок вчинення будь-якого кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, чи зберегли на собі сліди будь-якого кримінального правопорушення.

Матеріали клопотання про арешт майна не містять підтвердження необхідності проведення експертного дослідження, необхідною умовою проведення якого є надання системного блоку, мобільного телефону та флеш носія.

Під час проведення обшуку слідчий не позбавлений був можливості скопіювати інформацію, необхідну для проведення досудового розслідування. Для такого копіювання не було необхідності вилучати ці пристрої, при цьому таке вилучення було прямо заборонено нормою ч.2 ст.168 КПК.

Заслухавши представника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який не заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів, до слідчого судді надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на

- системний блок «Lenovo», серійний номер PC038WHR, 1S10AXS30GQOPC038WHR;

- мобільний телефон «Lenovo» в корпусі білого кольору;

- банківську карту № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 АТ КБ «Укргазбанк»;

- стартовий (абонентський) пакет Водафон серійний номер НОМЕР_4 з сім картою та стартовий (абонентський) пакет Водафон серійний номер 677;

- речовину рослинного походження зеленого кольору у фользі;

- ІНН на ОСОБА_10 на 1 арк., оригінал;

- витяг з реєстру територіальної громади на ОСОБА_10 на 1 арк.;

- атестат виробництва ТОВ «А-Енерго» на 2 арк. у 4 примірниках, копія завірена підписом та печаткою;

- виписку з ЄДР фізичних та юридичних осіб на ТОВ «А-Енерго» на 2 арк. у 4 прим., копія завірена підписом та печаткою;

- витяг №2108/084500036 з реєстру платників податку на додану вартість ТОВ «А-Енерго» на 1 арк. у 4 прим. копія завірена підписом та печаткою;

- витяг з державної служби України з безпеки на транспорті №9 від 10.01.2020 ТОВ «А-Енерго» на 1 арк. у 4 прим. копія завірена підписом та печаткою;

- довіреність №01/22 від 01.01.2022 ТОВ «А-Енерго» на 1 арк. у 4 прим. копія завірена підписом та печаткою;

- наказ №25-ОК від 07.07.2021 ТОВ «А-Енерго» на 1 арк. у 4 прим. копія завірена підписом та печаткою;

- наказ №132 від 24.04.2018 на видачу ліцензії ТОВ «А-Енерго» на 4 арк. у 4 прим. копія завірена підписом та печаткою;

- флеш носій SanDisk серійний номер ;

- чорнові рукописні записи, а саме:

- квитанцію 70138387 на 1 арк.;

- аркуш паперу з номером банківської карти, а саме № НОМЕР_5 на 1 арк.;

- оголошення про проведення закупівлі «Перенатальний Запоріжжя» на 6 арк.;

- додатки до оголошення «Харків Обласна лікарня» на 4 арк.;

- рукописний аркуш паперу з переліком тендерів у лікарнях на 1 арк.;

- тендерна документація ДК021:00-8 «на завтра» з рукописним текстом на 22 арк.;

- 2 аркуші паперу зі зразками підписів, із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснює досудове розслідування у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 07.05.2024 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.241, ч.2 ст.239, ч.2 ст.364-1 КК.

У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що службові особи ТОВ «А-Енерго» здійснюючи господарську діяльність, пов`язану з поводженням (утилізацією) небезпечними відходами, на території розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Сонячне, вул.Сонячне шосе, 23 в результаті чого забруднюють атмосферне повітря шкідливими для довкілля речовинами, відходами внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, а також внаслідок порушення спеціальних правил поводження із небезпечними відходами, допустили забруднення земельної ділянки речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для довкілля, що створило небезпеку для довкілля.

09.01.2026 року у період часу з 13 год. 57 хв. до 15 год. 20 хв. на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 08.01.2026 року, за місцем мешкання директора ТОВ «А-Енерго» ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено вищезазначене майно.

10.01.2026 року постановою слідчого вилучені речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

09.01.2026 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч.1 ст.241, ч.2 ст.239, ч.2 ст.364-1 КК злочинів.

Оскільки зазначене майно могло зберегти на собі сліди кримінальних правопорушень, може містити інші відомості, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, крім того у органу досудового розслідування виникла необхідність у призначенні судової комп`ютерно-технічної експертизи по вилученому системного блоку персонального комп`ютера та мобільного телефону, та з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий суддя, посилаючись на ч.1 ст.170 КПК задовольнив зазначене клопотання, з огляду на те, що у судовому засіданні доведено його обґрунтованість.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитись з таким висновком слідчого судді з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає зазначеним у ст.98 КПК критеріям.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.170 КПК, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із аналізу вищевказаних процесуальних норм слідує, що при накладенні арешту на майно особи слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження причетності особи до кримінального правопорушення, а також наявності правової підстави для такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 168 КПК, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником. Володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно до абзацу 4 ч. 2 ст. 168 КПК, у разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Під час апеляційного розгляду прокурор пояснив, що органом досудового розслідування вже здійснено копіювання відповідної інформації з мобільного телефону, системного блоку та флеш-накопичувача SanDisk, а тому подальша потреба в арешті зазначеного майна відпала.

Також, слід зазначити, що додані до клопотання матеріали не містять жодних процесуальних документів щодо призначення будь-якої експертизи вилученого майна.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з доводами представника власника майна про відсутність підстав для вилучення системного блоку «Lenovo», серійний номер PC038WHR, 1S10AXS30GQOPC038WHR; мобільного телефону «Lenovo» в корпусі білого кольору; флеш носія SanDisk серійний номер , відтак і про неможливість задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

При цьому, слідчий в своєму клопотанні зазначає мобільний телефон, системний блок та флеш-накопичувач як майно, на яке потрібно накласти арешт, не вказуючи при цьому належних аргументів, що таке майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК.

Оскільки щодо решти вилученого під час обшуку майна рішення слідчого судді не оскаржено, ухвала слідчого судді в іншій її частині не переглядалась.

Наведені обставини, на переконання колегії суддів свідчать про помилковість рішення слідчого судді в частині накладення арешту на вищезазначене майно, а тому в цій частині ухвала слідчого судді підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2026 року про арешт майна змінити.

Виключити з переліку майна, яке підлягає арешту: системний блок «Lenovo», серійний номер PC038WHR, 1S10AXS30GQOPC038WHR; мобільний телефон «Lenovo» в корпусі білого кольору; флеш носій SanDisk серійний номер НОМЕР_1 .

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4