Вирок

Іменем України

30.03.2026 м. Львів

Франківськийрайонний суд м.Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 18 листопада 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102 ІХ (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, в період часу з вересня 2025 року по 16 листопада 2025 року (точний час в ході в досудового розслідування не встановлений), перебуваючи в приміщенні гуртожитку №1 Національного університету «Львівська політехніка», що за адресою: м. Львів, вул. Бой-Желенського, буд. 14, кім.327, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, розуміючи, що її дії не помічені сторонніми особами, таємно, шляхом вільного доступу заволоділа коштами із сумки ОСОБА_6 у сумі 2 100 доларів США (що згідно курсу Національного банку України станом на 16.11.2025 становить 88 334,61 грн.), що знаходилися у шафі за вище вказаною адресою, та в подальшому розпорядилась вказаними коштами на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 завдала матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 88 334,61 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася, обіцяла в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень. Підтвердила, що перебуваючи в приміщенні гуртожитку №1 НУ «Львівська політехніка» заволоділа коштами із сумки, які належали ОСОБА_6 , у сумі 2 100 доларів США, які знаходилися у шафі та в подальшому розпорядилася коштами на власний розсуд. Шкоду відшкодувала повністю, потерпіла не має до неї майнових та моральних претензій.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи останнього.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачена на момент вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждала, не страждає. На обліках у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває.

При призначенні покарання суд, згідно зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують їй покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала заподіяну потерпілій шкоду, які суд визнає пом`якшувальними обставинами.

Обставин, які обтяжують покарання за ст.67 КК України, судом не встановленео.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є студенткою денної форми навчання в НУ "Львівська політехніка".

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілої, яка претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої не має, враховуючи особу винної, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого (повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди), суд дійшов висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, встановленої у ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченої для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374-376 КПК України,суд-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у справі - оптичний диск DVD-R із двома відеозаписами від 16.11.2025, що наданий потерпілою ОСОБА_6 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та захиснику обвинуваченого.

Суддя ОСОБА_1