Справа № 136/128/26 провадження 1-кс/136/62/26
УХВАЛА

іменем України

09 березня 2026 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 30.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ст.166, ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 127 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено керівником Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП №4 перебуває зазначене кримінальне провадження.

У ході досудового розслідування було встановлено, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у законному шлюбі, маючи на утриманні та вихованні чотирьох малолітніх дітей, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 13.01.2025 вели нездоровий спосіб життя, зловживаючи алкогольними напоями, за що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП, не працювали, потреби дітей не забезпечували, у зв`язку з чим з 04.02.2025 на підставі рішення № 1 Управління соціального захисту населення та служби у справах дітей Погребищенської міської ради поставлені на облік як родина, яка перебуває в складних життєвих обставинах.

З огляду на викладене, відповідно до Наказів № 4, № 5 та № 6 від 03.02.2025 Погребищенською міською радою Вінницького району Вінницької області малолітні ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 взяті на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дітей.

Незважаючи на бесіди, профілактичні рейди, неодноразові попередження, зауваження та рекомендації співробітників соціальних служб, правоохоронних органів, всупереч загальноприйнятим нормам моралі та батьківського обов`язку, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , систематично не виконували покладених на них батьківських обов`язків хоча могли і повинні були це робити, що призвело до вилучення дітей 19.05.2025 з родини та поміщення до патронатної сім`ї.

Злісне невиконання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 встановлених законом обов`язків по догляду за дітьми, що проявилось у залишенні останніх без нагляду, вчиненні щодо них насильницьких дій, не забезпеченні харчуванням, вихованням, ухиленні від догляду, не створенні належних, гідних, а також санітарно-гігієнічних умов для проживання та розвитку дітей, спричинило малолітнім ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 тяжкі наслідки у виді психологічних травм, тобто глибоких «душевних ран», що виникли внаслідок переживання подій, які перевищують здатність психіки впоратися з емоціями, які викликані стресом (загрозою смерті, насильством, тощо), викликаючи почуття жаху, безпорадності та постійний психологічний біль, при згадуванні проміжку часу проживання з батьками.

Окрім того, незважаючи на вилучення вищевказаних дітей з родини, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 продовжили свою злочинну діяльність по відношенню до своєї новонародженої доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що у сукупності чинників призвело до тяжких наслідків, у виді порушення прав на медичну допомогу та, як наслідок, смерті дитини.

Так, 29.07.2025 приблизно о 19:00 год., ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання, нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, залишили малолітню дитину ОСОБА_12 без нагляду в одній з кімнат будинку на дивані та перемістились в іншу кімнату де вживали спиртні напої до 22:00 години. Після вживання спиртного ОСОБА_8 та ОСОБА_4 лягли відпочивати, при цьому ніхто з батьків до малолітньої доньки в кімнату не заходив та стан малолітньої дитини не перевіряв.

В подальшому, 30.07.2025 прокинувшись приблизно о 01:00 години ночі, ОСОБА_8 згадавши про дитину, зайшла до кімнати, де знаходилась малолітня ОСОБА_12 , та взявши її на руки виявила, що дитина не подає ознак життя, після чого покликала ОСОБА_4 . В свою чергу ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, схопив малолітню ОСОБА_12 за ліву ногу та намагався підняти її з рук ОСОБА_8 , після чого остання поклала дитину на спину на край дивану, а ОСОБА_4 , не маючи навиків та медичного досвіду, розпочав проведення реанімаційних дій, які будь-яких результатів не дали, у подальшому припинивши свої дії, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , залишили доньку, яка у зв`язку з малолітством перебувала у безпорадному стані і не могла вжити самостійно будь-яких заходів до самозбереження, без належної медичної допомоги, самостійно встановили смерть дитини.

Далі, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , продовжили вживати спиртні напої приблизно до 05:00 години ранку 30.07.2025, після чого дійшовши спільної згоди, про те, що факт смерті дитини вони оприлюднювати не будуть, вирішили закопати тіло малолітньої ОСОБА_12 ..

Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_8 , взяла на руки тіло малолітньої доньки та спільно з ОСОБА_4 , який взяв з собою лопату попрямували за межі м. Погребище Вінницького району, Вінницької області, де на відстані біля 500 м., від вул. Привокзальної, поряд із сміттєзвалищем закопали тіло малолітньої ОСОБА_12 , при цьому спричинили тілесне ушкодження дитині у вигляді повного перелому нижньої кінцівки, а саме лівої велико- та малогомілкової кістки в середній третині.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що полягають у злісному невиконанні встановлених законом обов`язків по догляду за малолітніми дітьми ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та новонародженою ОСОБА_12 , останні були позбавлені належних прав на безпеку, охорону здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку, їх активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України тобто злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Окрім того, досудовим розслідування встановлено, що 29.07.2025 приблизно о 19:00 год., ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, залишили малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без нагляду в одній з кімнат будинку на дивані та перемістились в іншу кімнату де вживали спиртні напої до 22:00 години, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_4 лягли відпочивати, таким чином фактично поставили малолітню ОСОБА_12 в небезпечний для життя стан.

В цей час стан дитини ОСОБА_12 погіршився, при цьому ніхто з батьків до малолітньої доньки в кімнату не заходив чим завідомо залишили без допомоги новонароджену доньку, яка у зв`язку з малолітством перебувала у безпорадному стані і не могла самостійно вжити заходів до самозбереження.

В подальшому, 30.07.2025 прокинувшись приблизно о 01:00 години ночі, ОСОБА_8 згадавши про дитину, зайшла до кімнати, де знаходилась малолітня ОСОБА_12 , та взявши її на руки виявила, що дитина не подає ознак життя.

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надавати належну допомогу особі, яка перебуває у небезпечному для життя стані, при наявності можливості та обов`язку сповістити працівників органів охорони здоров`я про погіршення стану здоров`я дитини для надання її кваліфікованої медичної допомоги, нею не скористалася, не вжили жодних заходів для звернення за професійною допомогою до закладів охорони здоров`я та покладаючись на власну самовпевненість, не маючи спеціальних знань у галузі медицини, усвідомлюючи реальну небезпеку для життя дитини, обмежились власними навиками надання медичної допомоги, яку надавали упродовж 2-3 хвилин та після чого залишили без допомоги малолітню ОСОБА_12 , яка завідомо для ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебувала у безпорадному стані у зв`язку з її малолітством та не могла самостійно вжити заходів до самозбереження, та до 05:00 години 30.07.2025, замість вжиття заходів направлених на надання допомоги дитині, або ж констатації смерті останньої медичними працівниками, вживали спиртні напої.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у період часу з 13.01.2025 по 19.05.2025, проживаючи однією сім`єю із ОСОБА_8 та малолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким являється вітчимом, а тому відповідно до положень п. 10 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є близьким родичем та на нього поширюється дія вказаного закону, вчинив інкримінований злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , упродовж часу з 13.01.2025 по 19.05.2025, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи всупереч приписам вищевказаних нормативно-правових актів, маючи умисел, спрямований на умисне заподіяння сильного фізичного болю та морального страждання, мучення малолітніх пасинків та падчерки, бажаючи самоствердитись за рахунок близьких та викликати у них відчуття страху, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, неодноразово, будучи в стані алкогольного сп`яніння, під видом покарання за порушення малолітніми дітьми, встановлених ОСОБА_4 правил поведінки, завдавав останнім фізичного болю, шляхом нанесення побоїв руками та ногами по різним частинам тіла малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Вказані протиправні дії ОСОБА_4 вчиняв в присутності малолітньої ОСОБА_13 , щодо її близьких родичів, завдаючи останній вказаними діями морального страждання у вигляді страху за себе та своїх близьких.

Окрім того, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті спричинення моральних страждань малолітнім дітям та дружині, у якості покарання за порушення встановлених ним правил поведінки, неодноразово виганяв останніх з будинку, забороняючи повертатись на ночівлю, супроводжуючи вказані дії нецензурною лайкою та образами, внаслідок чого, останнім доводилось ночувати на вулиці.

Дані протиправні дії ОСОБА_4 спричинили у малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 систематичні, тривалі моральні страждання, що призвело до виникнення у останніх психологічних травм, тобто глибоких «душевних ран», що виникли внаслідок переживання подій, які перевищують здатність психіки впоратися з емоціями, які викликані стресом (загрозою смерті, насильством, тощо), викликаючи почуття жаху, безпорадності та постійний психологічний біль, при згадуванні проміжку часу проживання з батьками.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та морального страждання, шляхом нанесення побоїв, мучення, вчинене з метою покарання та залякування потерпілих.

У вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Погребище Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України.

Таким чином є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів за які законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк до восьми років.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити, мотивуючи доведеністю обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166, ч.3 ст.135, ч. 1 ст. 127 КК України, наявністю ризиків, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не спроможне буде запобігти встановленим ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити в обранні йому запобіжного заходу, вказуючи, що алкоголем він не зловживає, працює, тривалий час не залишає місця проживання, а винен лише в тому, що не дотримався порядку та не викликав швидку та поліцію до померлої дитини. Факт нанесення побоїв іншим дітям заперечив, вказуючи, що з дітьми поводились добре і нормально їх годували, дружину з дітьми з дому він не виганяв.

Захисник у судовому засіданні вказав на недоведеність стороною обвинувачення можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний наразі дотримується належної процесуальної поведінки.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, вважає, що прокурором доведено та надано достатні докази на підтвердження розумної підозри ОСОБА_4 за ст. 166, ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 127 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам: 1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З метою запобігання спробам ОСОБА_4 вчинити дії, визначені в

п.п. 1, 2, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, необхідно останньому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Серед іншого, ризик переховування повинен оцінюватись в світлі обставин цього кримінального провадження, особистості підозрюваного, його майнового стану, а також соціальних зв`язків.

Так, інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення, передбачені ст.166, ч.1 ст.127 ч. 3 ст. 135, є тяжкими, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі з максимальним строком до 8 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Також під час досудового розслідування встановлено відсутність факторів стримуючого характеру щодо поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , який з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як у останнього, відсутнє постійне місце роботи, він веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями.

Крім того в ході досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 після того, як вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст. 166, ч. 3 ст. 135 КК України, наслідком яких стала смерть малолітньої ОСОБА_12 , сподіваючись на те, що про смерть дитини ніхто не дізнається, намагаючись приховати свої злочинні дії та їх наслідки, поховали тіло малолітньої ОСОБА_12 поблизу сміттєзвалища, закидавши місце поховання гіллям дерев, та покинули місце проживання. В подальшому, в ході слідчих оперативно-розшукових заходів місцезнаходження родини Нагало та трупа малолітньої ОСОБА_12 було встановлено.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , розуміючи факт того, що за вчинені ними правопорушення вони нестимуть кримінальну відповідальність, скориставшись тим, що для здійснення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, потрібен час, повторно покинули місце проживання та вели жебрацький спосіб життя на території України, допоки їх місцезнаходження не було встановлено працівниками поліції.

З огляду на вищенаведене, вбачаються всі ознаки того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, скориставшись тим що на території України на даний час введено військовий стан, може поїхати на непідконтрольну Україні територію.

При встановленні наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те, що на даний час не встановлено куди підозрюваний ОСОБА_4 сховав заступ, яким копав могилу та закопував її при приховуванні трупу доньки ОСОБА_14 ..

Таким чином, є велика ймовірність того, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може повністю приховати чи знищити предмети, які можуть бути використані як доказ по кримінальному провадження та матимуть істотне значення для кримінального провадження, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання слід задовольнити, оскільки більш м`який запобіжний захід не дозволить запобігти встановленим ризикам.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання та обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України та те, що підозра стосується злочину, який спричинив загибель дитини, вважає за неможливе визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 189, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити строк дії ухвали суду щодо тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 07.05.2026.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Подача апеляційної скарги зупиняє набрання законної сили ухвалою, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі апеляційного оскарження за результатами апеляційного розгляду.

Суддя ОСОБА_15