Справа № 202/1209/24
Провадження № 1-кп/202/1106/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_11 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 28.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180, у відношенні:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , -

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 353 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 28.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180, у відношенні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 353 КК України.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_11 на досудовому розслідуванні застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає, у зв`язку з чим, під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_11 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 353 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких, особливо тяжких злочинів та кримінальних проступків. Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, також незаконно впливати на свідків. На даний час заявлені ризики не зменшились. Враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого спливає, просить суд продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на недоведеність ризиків. Просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_11 заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_11 суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_11 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків.

Так, про наявність ризику переховуватись від суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Також, суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченого впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілого та свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на них, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх, щоб останні змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги, що ОСОБА_11 раніше не судимий, однак обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, які вчинені із застосуванням насильства, та ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризиків передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_11 переховуватись від суду та, враховуючи зухвалість його дій, які йому інкримінуються, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Зазначені ризики, на які посилається прокурор дійсно на даний час не зменшилися.

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_11 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків.

З урахуванням існуючих ризиків та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого, може забезпечити їх належну процесуальну поведінку у майбутньому, та виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги наявність встановлених ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_11 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання доведеним під час судового розгляду ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до п.4, п.5 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя людини суд, користуючись своїм правом, не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 197, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_11 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 02 серпня 2024 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду діє по 02 серпня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3