Справа № 731/721/25
Провадження № 1-кп/731/8/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових №0000298 від 12 вересня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженки с. Строганівка Чаплинського району Херсонської області, громадянки України, зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_1 , фактична адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , без постійного місця роботи, з повною середньою освітою, розлученої, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, статус особи з інвалідністю чи УБД відсутній, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2025 року, близько 00 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи неподалік альтанки біля магазину «Лавка», що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с. Гнідинці, вул. Незалежності, 63, в ході словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, схопила неповнолітню потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є її рідною сестрою, своєю лівою рукою за її ліву руку та стиснула з прикладанням сили, в подальшому нанесла один удар долонею правої руки по обличчю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді садна лівого передпліччя, «синців на руках», синців обличчя, які згідно з висновком судово-медичної експертизи N?216 від 22.12.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні нею кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнала повністю та зазначила, що період часу, місце та спосіб вчинення нею кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності. Пояснила, що вночі 06 вересня 2025 року, перебуваючи неподалік альтанки біля магазину «Лавка», що розташований за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с. Гнідинці, вул. Незалежності, 63, вона схопила неповнолітню потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є її рідною сестрою, своєю лівою рукою за її ліву руку та стиснула з прикладанням сили, в подальшому нанесла один удар долонею правої руки по обличчю неповнолітньої потерпілої, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження. У скоєному розкаювалась.

Потерпіла по справі ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. 25 лютого 2026 року звернулась до суду із заявою в якій просила розгляд кримінального провадження здійснювати без її участі, щодо призначення покарання покладається на розгляд суду, повідомила що з цивільним позовом звертатись не буде.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні обвинувачення підтримала, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, додавши, що після подій неповнолітня була госпіталізована та тимчасово вилучена з сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують.

Суд прийняв до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини, докази, які ніким не оспорювались, та вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, а її дії, що виразилися у заподіянні легкого тілесного ушкодження, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, за що вона і повинна нести кримінальну відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставини, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступком; особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_4 за місцем проживання негативно не характеризується; раніше не судима; має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; статусу УБД чи особи з інвалідністю не має, обтяжуючі покарання обставини вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, пом`якшуючі обставини покарання обставини щире каяття, а тому вважає за можливе призначити їй покарання в межах санкцій передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відсутня.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Витрати, пов`язані із залученням експерта, та інші процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню - зарядний дріт золотистого кольору, упакований до спец пакету №ВУМ2020524 та переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області за квитанцією №25000850, після набрання вироком законної сили, знищити.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1