Номер провадження 1-кп/205/95/26
У Х В А Л А

10 березня 2026 року Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001251 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . В обґрунтування свого клопотання прокурор посилався на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, прокурор зазначив, що в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачені матимуть потенційну можливість ухилятися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване їм кримінальне правопорушення, здійснити незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному провадженні, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначив, що обирати запобіжний захід його підзахисному недоцільно, оскільки відносно нього обраний запобіжний захід по іншому кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити своєму підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думки обвинувачених, їх захисників, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше неодноразово судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, одружений, дітей на утриманні не має, раніше судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.

Суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, суд обґрунтовано вважає, що в разі зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 матимуть реальну можливість перешкоджати судовому розгляду даного кримінального провадження шляхом переховування від суду, побоюючись тяжкості покарання, яке загрожує їм в разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованого їм злочину, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Вказане кримінальне правопорушення є кримінальними правопорушеннями проти власності.

Крім того, суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на ризик того, що обвинувачені, в разі зміни їм запобіжного заходу на більш м`який, матимуть реальну можливість здійснити незаконний вплив на потерпілого і свідків у даному провадженні.

Суд погоджується з посиланням прокурора на можливість обвинувачених продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 офіційно не працюють, раніше судимі, та не маючи постійного джерела доходів знов можуть вчинити з корисливих мотивів кримінальне правопорушення.

Під час розгляду кримінального провадження в суді не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, також судом не отримано відомостей щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, та на переконання суду, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.

Відтак, судом не встановлено підстав для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За наявності реальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для даного кримінального провадження, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає вимогам нині діючого КПК України, а тому для запобігання вищезазначених ризиків необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вважає недоцільним визначати розмір застави у кримінальному провадження.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 07 травня 2026 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 07 травня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1