Справа № 296/3682/26
УХВАЛА

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

у вигляді особистого зобов`язання

30 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , кримінальному провадженні № 0000026 від 04.02.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новогродівка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000026 від 04.02.2026, за ч.3 ст.436-2 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ УСБУ в Житомирській здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000026 від 04.02.2026, за ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи активним Інтернет користувачем, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак не пізніше 29.11.2022 року, особисто створив власний обліковий запис (акаунт) у соціальній мережі «Одноклассники» під назвою (нікнеймом) « ОСОБА_6 », що має Інтернет-адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 доступ до перегляду змісту якого будь-якими іншими користувачами соціальної мережі «Одноклассники» не обмежено, та як єдиний користувач мав у ньому функціональні можливості безпосередньо публікувати та видаляти пости, публікації, фото, відеоматеріали.

При цьому, достовірно знаючи про блокування доступу до соціальної мережі «Одноклассники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 № 133, та продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020, затвердженого Указом Президента України від 14.05.2020 № 184, використовуючи з метою обходу блокування спеціалізоване програмне забезпечення «VPN» та додаток «ОК», призначений для входу до соціальної мережі «Одноклассники», умисно, цілеспрямовано, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер даної соціальної мережі через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, одноособово користувався вищевказаною власною сторінкою у соціальній мережі «Одноклассники», зокрема, ознайомлювався з текстовими та відеоматеріалами, аудіозаписами та зображеннями, розміщеними іншими користувачами вказаної соціальної мережі, та поширював їх.

Так, 29.11.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 перебуваючи в м. Покровськ Донецької області (точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), ознайомився з публікацією у соціальній мережі «Одноклассники», розміщеною за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 поширеною, того ж дня, спільнотою соціальної мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з текстом, який містить заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та заперечення тимчасової окупації частини території України.

Після цього, у ОСОБА_7 з ідеологічних мотивів виник злочинний умисел, направлений на розповсюдження серед невизначеного кола осіб користувачів соціальної мережі «Одноклассники», вищевказаної публікації (матеріалу), у якій містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та заперечення тимчасової окупації частини території України.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, 29.11.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 перебуваючи в м. Покровськ Донецької області (точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, з використанням власного ноутбука, з встановленим на ньому відповідним програмним забезпеченням, а також з доступом до всесвітньої мережі Інтернет, керуючись мотивами підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою ознайомлення з відповідною інформацією визначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, з власного облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» під назвою (нікнеймом) « ОСОБА_6 » шляхом проставляння відмітки «Класс» здійснив поширення публікації, розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_5 за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 спільнотою соціальної мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з текстом, який містить заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та заперечення тимчасової окупації частини території України, тобто з використанням засобів масової інформації поширив її серед невизначеного кола осіб в соціальній мережі «Одноклассники».

У подальшому, 26.03.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 перебуваючи в м. Покровськ Донецької області (точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), ознайомився з публікацією у соціальній мережі «Одноклассники», розміщеною за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 поширеною, того ж дня, спільнотою соціальної мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з текстом, який містить виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Після цього, у ОСОБА_7 з ідеологічних мотивів виник злочинний умисел, направлений на повторне розповсюдження серед невизначеного кола осіб користувачів соціальної мережі «Одноклассники», вищевказаної публікації (матеріалу), у якій містяться виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, 26.03.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 перебуваючи в м. Покровськ Донецької області (точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, з використанням власного ноутбука, з встановленим на ньому відповідним програмним забезпеченням, а також з доступом до всесвітньої мережі Інтернет, керуючись мотивами підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою ознайомлення з відповідною інформацією визначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, з власного облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» під назвою (нікнеймом) « ОСОБА_6 » шляхом проставляння відмітки «Класс» здійснив повторне поширення публікації, розміщеної 26.03.2024 за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 спільнотою соціальної мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з текстом, який містить виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто з використанням засобів масової інформації поширив її серед невизначеного кола осіб в соціальній мережі «Одноклассники».

27.03.2026 у відповідності до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки, на думку сторони обвинувачення, наявні ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторони кримінального провадження надіслали слідчому судді заяви в яких просили клопотання розглянути без їх участі, оскільки заперечень проти його задоволення жодна зі сторін не має.

Дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів

Так ч.1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що СВ УСБУ в Житомирській області розслідує кримінальне провадження № 0000026 від 04.02.2026 за ч. 3 ст. 436-2 КК України де підозрюваним є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України що підтверджується в своїй сукупності долученими до клопотання доказами:

-протоколом обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_5 від 03.03.2026 у ході якого виявлено та 2 ноутбуки останнього, на яких встановлено спеціалізоване програмне забезпечення «VPN» та додаток «ОК» з яких здійснено вхід на обліковий запис (акаунт) користувача соціальної мережі «Одноклассники» під назвою (нікнеймом) « ОСОБА_6 », що має Інтернет-адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 та на якій містилися публікації (матеріали) щодо заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 25.02.2026, 16.03.2026 ;

-протоколом огляду від 09.02.2026, де зафіксовано, що особиста сторінка ОСОБА_5 у соціальній мережі «Одноклассники» є загальнодоступною для інших користувачів зазначеної соціальної мережі, а також на ній розміщені публікації (матеріали) заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України;

-висновком експерта за результатами проведення семантико-текстуальної експертизи № СЕ26-22/Л/5 від 20.03.2026, згідно якого, у публікаціях, які поширені на сторінці користувача соціальної мережі «Одноклассники» під назвою (нікнеймом) « ОСОБА_6 », що має Інтернет-адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 містяться заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України;

-протоколами огляду вилучених ноутбуків ОСОБА_5 від 06.03.2026 та від 12.03.2026, де також зафіксовано, що саме з указаних пристроїв здійснювався вхід до особистої сторінки користувача соціальної мережі «Одноклассники» під назвою (нікнеймом) « ОСОБА_6 », на якій містились поширені зазначені вище матеріали;

-протоколом огляду від 16.03.2026;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Щодо ризиків.

Прокурор вказує, що існують ризики передбачені п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає, що дійсно існують ризики передбачені п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 436-2 КК України та у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з метою уникнення покарання підозрюваний може спробувати переховуватися від слідства чи суду.

При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Разом з тим, ЄСПЛ постійно наголошує, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 12369 від «26» червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», п. 51, за скаргою № 5522/04 від «20» січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою № 38717/04 від «14» жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, 41, за скаргою № 37466/04 від «20» травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

Окрім тяжкості покарання, суд зобов`язаний враховувати і інші чинники - зокрема і особу підозрюваного, його характеристики в побуті, за місцем роботи, та репутацію.

Підозрюваний ОСОБА_5 є чоловіком 50 років, внутрішньо переміщена особа, раніше не судимий, негативних характеристик не має, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей.

Водночас, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей у період дії воєнного стану відповідно до чинного законодавства України може створювати підстави для безперешкодного виїзду за межі України, що у сукупності з іншими обставинами підвищує ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду шляхом виїзду за межі державного кордону України. ОСОБА_5 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , дійсний до 19.06.2035, що об`єктивно спрощує можливість залишення території України та ускладнює забезпечення його належної процесуальної поведінки.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що ризик переховування реальний.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України теж існує, оскільки підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - не з`являтися за викликом, чи вчиняти подібну поведінку.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється обвинувачений, є обґрунтованим, оскільки характер інкримінованого діяння, передбаченого ст. 436-2 КК України, свідчить про відсутність об`єктивних перешкод для його повторного вчинення чи продовження. Достатньо навіть лише доступу до мережі інтернет

Отже, слідчий суддя під час розгляду клопотання встановив ризики передбачені п 1,4,5 ч.1 с.177 КПК України, при цьому всі ризики є реальними.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч.7 ст.194 КПК України)

Отже, розглянувши клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що все ж таки для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобіганням ризикам передбаченим п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього ряд обов`язків передбачених ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися із Бердичівського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання органу досудового розслідування або відповідним органам державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Оскільки підозра ОСОБА_5 повідомлена 27.03.2026 то строк досудового розслідування до 27.05.2025 (включно), а отже і обов`язки діють лише в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 436-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000026 від 04.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися із Бердичівського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання органу досудового розслідування або відповідним органам державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків встановити до 27.05.2026 (включно)

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1