ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новокодацького районного суду м. Дніпра від 21 січня 2026 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено подання ДУ Дніпровська виправна колонія № 89 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про умовнодострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не перевірено факт працевлаштування засудженого та залучення його до інших суспільно-корисних видів праці тощо.

Зазначає, що судом не надано оцінку тому факту, що засуджений ОСОБА_7 чотири рази звільнявся умовно-достроково та неодноразово звільнявся з іспитовим строком, однак знову вчиняв умисні злочини.

Також судом під час розгляду справи не з`ясовано у засудженого додержання ним вимог режиму, праці та навчання, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

Ухвалою Новокодацького районного суду м. Дніпра від 21 січня 2026 року задоволено подання ДУ Дніпровська виправна колонія № 89 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 , відбув понад три чверті призначеного строку покарання, має стабільну позитивну характеристику, дисциплінарні стягнення відсутні, працевлаштований, активно залучений до виховних та соціально корисних заходів, підтримує сімейні зв`язки, вину визнає, щиро розкаюється, а тому суд дійшов висновку, що засуджений довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений довів своє виправлення.

Доводи прокурора про те, що судом першої інстанції не перевірено факт працевлаштування засудженого та залучення його до інших суспільно-корисних видів праці тощо, - є безпідставними, оскільки відповідно до характеристики на засудженого, ОСОБА_7 працевлаштований на підприємстві установи, ставлення до праці сумлінне, за що має 4 заохочення (а.п.22-23), працевлаштування засудженого також підтверджується бухгалтерською довідкою відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, відповідно до якої ОСОБА_7 працевлаштований в ДП Підприємство ДКВС України (№89), де і отримує грошову винагороду (а.п.24).

Твердження прокурора про те, що засуджений ОСОБА_7 чотири рази звільнявся умовно-достроково та неодноразово звільнявся з іспитовим строком, однак знову вчиняв умисні злочини, - не є слушними, оскільки зазначене не вказує на те, що на час розгляду подання установи засуджений не довів своє виправлення, оскільки досліджені судом першої інстанції докази підтверджують те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, так як за час відбування покарання засуджений має 4 заохочення, стягнень не має, позитивно характеризується, працевлаштований, бере участь у роботах з благоустрою установи, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу Правова просвіта та Підготовка до звільнення, бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність, є головою виробничої секції.

Доводи прокурора про те, що судом під час розгляду справи не з`ясовано у засудженого додержання ним вимог режиму, праці та навчання, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказана обставина не є підставою для скасування судового рішення, окрім того, з характеристики на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_7 має 4 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнень не має, бере участь у роботі самодіяльних організацій, також відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_7 має позитивні плани на майбутнє, планує відразу влаштуватися на роботу (а.п.9).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новокодацького районного суду м. Дніпра від 21 січня 2026 року залишити без задоволення.

Ухвалу Новокодацького районного суду м. Дніпра від 21 січня 2026 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4