1Справа № 335/2804/26 1-кс/335/906/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2026 до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 , у порядку ст. 303-306 КПК України, у якій заявник просить визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15 березня 2026 року та зобов`язати уповноважену особу ГУНП в Запорізькій області невідкладно внести відомості до ЄРДР за вказаною заявою та розпочати досудове розслідування, надати витяг з ЄРДР не пізніше 24 годин з моменту виконання рішення суду.

В обґрунтування скарги зазначено, що 15 березня 2026 року заявником було подано до ГУНП в Запорізькій області заяву про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України щодо незаконних дій ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). У заяві повідомлялося про факти свідомого введення в оману державних органів (ст.384 КК), незаконного приховування місцезнаходження малолітньої дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за ознаками ст. 115 КК України (зникнення безвісти). Факт виїзду дитини за кордон 23.02.2026 р. о 16:23 через пп «Сокиряни» на автомобілі з державним номером НОМЕР_1 підтверджується офіційним витягом з бази ДПСУ, що прямо суперечить інформації, наданій ОСОБА_4 органам опіки та піклування.

Проте, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, уповноваженою особою ГУНП в Запорізькій області, відомості за його заявою до ЄРДР досі не внесені, витяг з ЄРДР не наданий, що свідчить про допущення ГУНП в Запорізькій області бездіяльності, у зв`язку із чим він звернувся до суду зі скаргою.

Ухвалою слідчого судді від 18.03.2026 відкрито провадження за вказаною скаргою, призначено скаргу до розгляду на 20.03.2026 о 13 год. 30 хв.

19.03.2026 року від ОСОБА_3 надійшла заява, за змістом якої, заявник просить суд розглянути скаргу за її відсутності, скаргу підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

20.03.2026 року від слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява, за змістом якої слідчий повідомляє, що до правоохоронних органів надійшла заява від ОСОБА_3 щодо незаконних дій ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, заявниця просить внести відповідні дані до ЄРДР за ст. 115 КК України (зникнення безвісти) та ст. 384 КК України (ведення в оману суду або іншого уповноваженого органу). Під час перевірки вказаних обставин було встановлено, що батько ОСОБА_4 разом з дитиною ОСОБА_5 , у зв`язку із погіршенням безпекової ситуації за місцем мешкання, виїхав закордон, де наразі і перебуває. Дитина почуває себе нормально, здорова, жертвою будь-якого злочину не стала. Дитина перебуває з батьком на законних підставах, відповідно до рішення Вільнянського районного суду міста Запоріжжя від 30.11.2021 року, відповідно до якого за батьком визначено місце проживання дитини разом із батьком. Батько ОСОБА_4 батьківських прав відносно свого сина не позбавлявся та має право на його виховання. На підтвердження зазначеного, слідчим долучено фото, копію рішення суду, копію відповіді та ін. Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий просить суд у задоволенні скарги відмовити.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, надала суду відповідну заяву.

У судове засідання представник ГУНП в Запорізькій області не з`явився, у заяві просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Враховуючи скорочені строки розгляду скарг на бездіяльність слідчого та прокурора, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважала за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника та представника органу, бездіяльність якого оскаржується.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя доходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з таких обставин.

Як встановлено слідчим суддею, 15.03.2026 заявник направила на електронну адресу ГУНП в Запорізькій області повідомлення про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 КК України (зникнення безвісти) та ст. 384 КК України (ведення в оману суду або іншого уповноваженого органу).

Повідомлені ОСОБА_3 у вищезазначеній заяві відомості уповноваженою особою ГУНП в Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися.

Відповідно до заяви слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, останній зазначає, що батько ОСОБА_4 разом з дитиною ОСОБА_5 , у зв`язку із погіршенням безпекової ситуації за місцем мешкання, виїхав закордон, де наразі і перебуває. До вказаної заяви долучено рішення Вільнянського районного суду міста Запоріжжя від 30.11.2021 року, відповідно до якого, визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 разом із батьком ОСОБА_4 , за місцем його проживання (перебування). Вказане рішення набрало законної сили 02.02.2022 року.

Разом з цим, до матеріалів справи долучено витяг з ЄРДР №0000035 від 23.02.2026 року, відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до відповіді ВП №2 ГУНП в Запорізькій області, заявнику повідомлено про початок досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000035 від 23.02.2026 року, за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до пункту 2 глави 3 розділу IIПоложення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року (в редакції наказу Генерального прокурора від 17 серпня 2023 року № 231) відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Зазначене є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Якщо зі змісту заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ній, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу її занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 зазначив, що Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду 30.09.2021 у справі № 556/450/18, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Жодною нормою Кримінального процесуального кодексу України не передбачено обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Перевіривши, наведені ОСОБА_3 у заяві до ГУНП у Запорізькій області обставини, слідчий суддя доходить висновку, що в ній відсутні відомості, які мають стати предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку. Повідомлені обставини не містять достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність в діях осіб ознак об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Події, про які йде мова у повідомленні, не є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР кримінального правопорушення, за статтею КК України.

Не вбачається з матеріалів скарги даних, які могли би свідчити про вчинення дій, спрямованих на вчинення будь-якого кримінального правопорушення за наведеними у заяві обставинами.

За таких обставин, попередньо оцінивши відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 до ГУНП у Запорізькій області, слідчий суддя доходить до висновку, що вони не містять жодних даних, які би вказували на те, що в діях ОСОБА_4 , наявні об`єктивні ознаки складу будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Враховуючи, що скарга ОСОБА_3 містить виключно припущення щодо вчинення кримінального правопорушення, які не відповідають дійсності, та не містить об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, то слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак доходить до висновку, що вказану скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 306-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 25 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1