Номер провадження: 11-сс/813/129/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000645 від 07.10.2025 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 про арешт майна в кримінальному проваджені №0000645 від 07.10.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м.Одеса, площа Незалежності, поблизу ТЦ «Панорама» та за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone 12», з ІМЕІ1: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 та мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max», з ІМЕІ1: НОМЕР_4 та ІМЕІ2: НОМЕР_5 ;

- ключі від транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_7

- транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- 2 купюри номіналом по 100 доларів США з серійними номерами QB 25527940 A та QJ 04487526 A.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки автомобіль ймовірно використовувався як засіб для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник власника автомобіля «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання про арешт зазначеного автомобіля.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, апелянт зазначає, що слідчий суддя належним чином не перевірив наявність правових підстав для накладення арешту на вилучений автомобіль, який належить ОСОБА_6 , який на час вилучення перебував в розпорядженні ОСОБА_10 , які не мають будь-якого процесуального статусу в даному кримінальному провадженні. Представник вважає, що будь-які правові підстави для накладення арешту на автомобіль.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді не оскаржена.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явивсь, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертавсь.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, апеляційним судом встановлено, що розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя не звернув уваги на необґрунтованість та невідповідність клопотання вимогам ст.171 КПК, а висновок про наявність підстав для накладення арешту на вилучені транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_6 , а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_7 , є необґрунтованим, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 173 КПК визначено, що слідчий суддя вправі відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК.

Ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на предмети та документи, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Клопотання прокурора про арешт вказаних предметів та документів не відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК, оскільки відсутнє належне обґрунтування підстав та мети їх арешту.

В порушення абз.2 ч.2 ст.171 КПК до клопотання не додано відповідних оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, в частині арешту вилучених транспортного засобу, ключів, свідоцтва та посвідчення.

Як убачається з матеріалів судової справи, слідчим відділом ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000645 від 07.10.2025, в рамках якого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

27.11.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 та за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено зазначені в клопотанні слідчого предмети та документи.

01.12.2025 року старший слідчий СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , звернувся з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно, вилучене 27.11.2025 року під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 та за місцем мешкання ОСОБА_10 .

Клопотання слідчого мотивоване тим, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення досягнення дієвості кримінального провадження та збереження речових доказів, оскільки виявлене та вилучене в ході обшуку майно, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи клопотання про існування підстав для накладення арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_6 , а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_7 , із посиланням на те, що вказане майно є речовими доказами в кримінальному провадженні.

Так, в клопотанні слідчий вказує, що вилучені в ході обшуку зазначене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Водночас матеріали клопотання не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що вилучене майно, яке належить ОСОБА_6 , яка не має статусу в даному кримінальному проваджені, дійсно відповідає вимогам ст.98 КПК.

Клопотання слідчого не містить належного обґрунтування підстав та мети накладення арешту на вказаний автомобіль, ключі від нього та свідоцтво, а також посвідчення водія, крім посилання на загальні норми кримінального процесуального законодавства, які регламентують застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що свідчить про формальність цього процесуального документу.

Апеляційний суд звертає увагу, що ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на вилучені в ході обшуку зазначені автомобіль, ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а також посвідчення водія, без підтвердження доказами яке відношення вони мають до кримінального провадження, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини та порушують права володільця майна, в інтересах якого подана апеляційна скарга.

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно поза увагою слідчого судді залишилося те, що для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону. Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги положення п.2 ч.3 ст.407 КПК, згідно з якими апеляційний суд, має право скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржену увалу в частині накладення арешту на: транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_6 , а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_7 , та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10512.2025 року, якою накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене за результатом проведеного 27.11.2025 року обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 та за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , в кримінальному провадженні №0000645 від 07.10.2025 року скасувати в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_8 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_6 , та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_7 .

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 27.11.2025 року обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 , в кримінальному провадженні №0000645 від 07.10.2025 року, а саме:

- транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- ключі до транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_6 ;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_7 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2025 року, якою накладено арешт на майно, перелік якого міститься в ухвалі слідчого судді, яке вилучене 27.11.2025 року під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz GLE 43», д.н.з. НОМЕР_1 та за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , в кримінальному провадженні №0000645 від 07.10.2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4