н/п 1-кс/953/1432/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000874 від 16.07.2025 ч. 4 ст. 191 КК України ,-

встановив :

13.03.2026р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000874 від 16.07.2025, у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та/ або користування на заключну виписку за період 01.10.2025 по 31.10.2025 ТОВ «Комільфо ТРАСТ» на 3 арк., які належать ТОВ «Комільфо ТРАСТ» , телефон для зв`язку НОМЕР_1 ; рух коштів по рахунку від 31.10.2025 ФОП ОСОБА_5 на 3 арк., який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , телефон для зв`язку НОМЕР_2 ; рух коштів по рахунку ОСОБА_5 на 3 арк., який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , телефон для зв`язку НОМЕР_2 ; чорнові записи на 1 арк., які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , телефон для зв`язку НОМЕР_3 та були вилучені в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2025 (справа № 953/12261/25 провадження № 1-кс/953/7657/25) за адресою АДРЕСА_2 .

Місцем зберігання визначити СУ ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування вказаного кримінального провадження за фактом того, що службові особи КП «ХРБП» , спільно з іншими громадянами України, зловживаючи службовим становищем, організували механізм одержання неправомірної вигоди для себе за фіктивне працевлаштування до комунального підприємства та подальше заволодіння грошовими коштами, заробітною платою працівників, які не виконують функціональні обов`язки, вчинено в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи КП «ХРБП» , спільно з іншими громадянами України, зловживаючи службовим становищем фіктивно працевлаштовували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до вказаного комунального підприємства осіб в подальшому привласнюючи їхню заробітну плату. В результаті протиправних дій вказаних осіб за період з 2022 по 2025 роки місцевому бюджету (м. Харкова) було завдано збитків на загальну суму 1 372 705,00 гривень.

За результатами здійснених на підставі доручення співробітниками Харківського управління ДВБ НПУ заходів направлених на встановлення обставин скоєння вказаного кримінального правопорушення - злочину та осіб, причетних до його вчинення, а також проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що до вказаного злочину причетні наступні громадянини України:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , заступник начальника КП «ХРБП», , користується автомобілем ІпйпШ QX 70, державний номер НОМЕР_5 (заступник директора КП «ХРБП»); на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2025 (справа № 953/12261/25 провадження № 1- кс/953/7657/25) проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , телефон для зв`язку НОМЕР_3 в ході якого виявлено та вилучено майно на яке прсоить накласти арешт.

Враховуючи те, що майно, яке було вилучено 03.12.2025 під час проведення обшуку відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме зберегли на собі його сліди злочину, є об`єктом кримінально противоправних дій, може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, метою накладення арешту у даному випадку у відповідності до вимог ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власники майна у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та надані документи в його обґрунтування, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3, ч. 5, ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:

-правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч. 1 ст. 98 КПК України).

Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів та запобігання можливості його передачі, відчуження.

Згідно витягу з ЄРДР № 0000685 від 22.05.2025. службові особи КП «ХРБП» використовуючи своє службове становище в умовах воєнного стану спільно з іншими громадянами України, привласнюють державні кошти, шляхом нарахування та виплати заробітної плати окремим працівникам, які фактично виконують функціональні обов`язки.

Правова кваліфікація злочину визначена за ч.4 ст. 191 КК України.

До клопотання додані наступні документи:

-Рапорт оперуповноваженого про перелік осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення;

- Протокол обшуку від 03.12.2025р. обшук за місцем мешкання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , телефон для зв`язку НОМЕР_3 в ході якого виявлено та вилучено майно, а саме:

-мобільний телефон Iphone 14 Pro із ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 із SIM1 з номером мобільного телефона НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-заключна виписка за період 01.10.2025 по 31.10.2025 ТОВ «Комільфо ТРАСТ» на 3 арк., які належать ТОВ «Комільфо ТРАСТ» , телефон для зв`язку НОМЕР_1 ;

-рух коштів по рахунку від 31.10.2025 ФОП ОСОБА_5 на 3 арк., який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , телефон для зв`язку НОМЕР_2 ;

-рух коштів по рахунку ОСОБА_5 на 3 арк., який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , телефон для зв`язку НОМЕР_2 ;чорнові записи на 1 арк., який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- постанова слідчого від 03.12.2025р. про визнання речовими доказами вилученого під час обшуку.

Також до клопотання додані чисельні ухвали слідчого судді про повернення поданого клопотання про арешт майна, що свідчить про повернення клопотання на протязі трьох місяців.

Самі вилучені документи або їх копії слідчому судді не надані.

Будь-яких даних які свідчать, що вилучені під час обшуку речі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що вони зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0000874 від 16.07.2025, не надано. Не вказані зазначені дані і в поданому клопотанні прокурора.

Хоча постановою слідчого вилучене визнано речовим доказом, однак вказані обставини не свідчать, що вилучене майно є речовим доказом.

В постанові слідчого від 03.12.2025р. не зазначено яке доказове значення мають вилучені речі у кримінальному № 0000874 від 16.07.2025.

Крім того, під час вирішення питання накладення арешту на майно слід врахувати положення статті 131 КПК України, яка вказує про необхідність досягнення дієвості кримінального провадження під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи відсутність обумовлених критеріїв визначених ст. 98 КПК України та існуючого порушення норм процесуального права з питань доведення дієвості та необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора, в зв`язку з його недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 135, 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволені клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000874 від 16.07.2025 за ч. 4 ст. 191 КК України- відмовити

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1