Справа № 331/1538/26
Провадження № 1-кс/331/472/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя матеріали клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінального провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню №0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітан юстиції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінального провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню №№0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Окрім цього слідчий зазначає, за загальновідомим фактом, всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади Російської Федерації, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV) від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів ЗС Російської Федерації на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

З метою відсічі військової агресії Російської Федерації, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 14 січня 2026 року №40/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4757-ІХ від 14.01.2026, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб, тобто до 04 травня 2026 року.

Відтак, Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області внесена до вказаного переліку, та з 24.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

У той же час, згідно з мовою оригіналу «Федеральным конституционным законом от 04.10.2022 № 7-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Запорожской области и образовании в составе Российской Федерации нового субъекта Запорожской области» Запорізька область була незаконно приєднана до складу держави-агресора рф.

Пунктом 5 статті 10-1 мовою оригіналу - «Федерального конституционного закона российской федерации №1-ФКЗ от 30.01.2002 «О военном положении» передбачена можливість проведення виборів в період дії воєнного стану, а саме мовою оригіналу «При введении военного положения в соответствии с Федеральным конституционным законом от 30 января 2002 года N 1-ФКЗ "О военном положении" высшее должностное лицо субъекта Российской Федерации, на территории которого действует военное положение, вправе не ранее чем за 130 дней и не позднее чем за 90 дней до дня голосования направить в Центральную избирательную комиссию Российской Федерации предложение о проведении выборов, референдума на территории соответствующего субъекта Российской Федерации».

Відповідно до, мовою оригіналу «Решения № 11/83-1 от 21.06.2023 Избирательной комиссии Запорожской области «О проведении голосования на выборах депутатов Законодательного Собрания Запорожской области первого созыва, а также на выборах депутатов представительных органов муниципальных образований в Запорожской области первого созыва, назначенных на 10 сентября 2023 года, в течении нескольких дней подряд» окупаційною владою держави-агресора призначені незаконні вибори на тимчасово окупованій території Запорізької області на 10.09.2023.

За результатами проведених 10.09.2023 незаконних виборів на тимчасово окупованій території Запорізької області, ОСОБА_5 обрана депутатом першого скликання до незаконного органу влади «Якимівська окружна рада депутатів» (мовою оригіналу «Акимовский окружной совет депутатов»), створений на тимчасово окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, який 26.09.2023 внесений до - мовою оригіналу «Единого государственного реестра юридических лиц» держави-агресора російської федерації, як окрема юридична особа мовою оригіналу - «Акимовский окружной совет депутатов», адрес юридического лица: Запорожская область, пгт. Акимовка, ул. Октябрьская, д. 6, основной государственный регистрационный номер 248».

В подальшому ОСОБА_5 , будучи обраним депутатом першого скликання до незаконного органу влади - «Якимівської окружної ради депутатів» (мовою оригіналу «Акимовского окружного совета депутатов»), діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації, перебуваючи на тимчасово окупованій території у приміщенні за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Якимівка, вул. Жовтнева, буд. 6, прийняла участь у проведенні «першого засідання першого скликання Якимівської окружної ради депутатів» (мовою оригіналу «первого заседания первого созыва Акимовского окружного совета депутатов»), на якому прийнято рішення № 2 «Про обрання голови «Якимівської окружної ради депутатів» (мовою оригіналу «Об избрании председателя Акимовского окружного совета депутатов» от 19.09.2023»), відповідно до якого ОСОБА_5 , як депутат «Якимівської окружної ради депутатів», за її добровільної згоди, обрано «головою «Якимівської окружної ради депутатів» (мовою оригіналу «председателем Акимовского окружного совета депутатов»).

Слідчий вказує, що за викладених вище обставин, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, та добровільне обрання до таких органів.

11.02.2026 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури у кримінальному провадженні №0000073 від 03.05.2023 складено, та відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України, 12.02.2026 повідомлено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Макіївка Донецької області, громадянку України, українку, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , яка не є особою, щодо якої, згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судиму, про те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, та добровільне обрання до таких органів.

Слідчий, на обґрунтування поданого клопотання вказує, беручи до уваги перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме на території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, відсутності поштового зв`язку на вказаній території, з метою виклику ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, для вручення оригіналу повідомлення про підозру, а також її допиту в якості підозрюваної та проведення інших слідчих (розшукових) дій, в щоденному виданні центральних органів влади у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері №35 (8227) від 12.02.2026 було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на 16.02.2026 на 11 год. 00 хв., 17.02.2026 на 11 год. 00 хв., 18.02.2026 на 11 год. 00 хв.

Водночас, з метою повідомлення особі про підозру, дотримуючись вимог КПК України, в щоденному виданні центральних органів влади газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері №35 (8227) від 12.02.2026 розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, та добровільне обрання до таких органів.

Також, з метою повідомлення ОСОБА_5 про підозру, 12.02.2026 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було розміщено текст повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім того, в цей же день, 12.02.2026, на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на 16.02.2026 на 11 год. 00 хв., 17.02.2026 на 11 год. 00 хв., 18.02.2026 на 11 год. 00 хв.

Слідчим зазначено, що 12.02.2026 слідчим направлено постанову до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, та відповідно до доручення від 12.02.2026 № 3-08-2026-000448 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі призначено захисника адвоката ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 26 квітня 2007 № 2871, контактний телефон: ), після виділення матеріалів кримінального провадження в окреме кримінальне провадження доручення залишається № 3-08-2026-000448, відповідно до роз`яснення Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №005/04.2-08/1804 від 27.08.2025.

Проте, дотепер ОСОБА_5 не з`явилася за викликом та жодним чином не повідомила про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема встановлено, що 25.02.2022 Мелітопольський район Запорізької області було захоплено і окуповано представниками збройних формувань Російської Федерації та введено діяльність окупаційної адміністрації держави-агресора. У зв`язку з чим не виявляється за можливе здійснити виїзд до фактичного місця проживання ОСОБА_5 для повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

На даний час підозрювана ОСОБА_5 згідно отриманої інформації переховується від органів слідства та суду та перебуває на окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області.

Слідчий зазначає, що 19.02.2026 прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 03.05.2023 відносно підозрюваної ОСОБА_7 виділені в окреме кримінальне провадження та внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0000469 від 19.02.2026.

В той же час, слідчий зазначає у клопотанні, що дотепер ОСОБА_5 не з`явилася на виклики та жодним чином не повідомила про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території смт. Якимівка Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області та має наявність сухопутного сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодного сполучення з раніше окупованою територією Донецької та Луганської областей, має безперешкодну можливість виїхати на територію держави-агресора Російської Федерації, окрім цього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може виїхати через державний кордон України та переховуватись на території сусідніх держав.

19.02.2026 постановою слідчого підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у державний та міжнародний розшук, проведення якого доручено співробітникам 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Тернопільській області та скеровано лист до сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Запорізькій області.

На даний час підозрювана ОСОБА_5 згідно отриманої інформації переховується від органів слідства та суду та перебуває на окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Водночас, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачена можливість додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

На обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що що у підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (витяги № 466262516, 466262488 від 02.03.2026), наявні об`єкти нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна: квартира, чотирьохкімнатна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить у розмірі частки 1/1;

- об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :07:006:0014, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, площа (га): 1.6159, належить у розмірі частки 1/1.

Також, виходячи з того, що ОСОБА_5 достовірно відомо про те, що вона має статус підозрюваної особи, у вчинені тяжкого злочину, тому на теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, а також ОСОБА_5 має сталі зв`язки із представниками окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження, перереєстрації наведеного вище переліку майна ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до неї заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваного може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

Враховуючи цей факт, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України «Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна», просить провести розгляд клопотання без виклику підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника.

На підставі вищевикладеного слідчий просить суд клопотання про арешт майна, задовольнити. Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: об`єкт нерухомого майна: квартира, чотирьохкімнатна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить у розмірі частки 1/1; об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :07:006:0014, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, площа (га): 1.6159, належить у розмірі частки 1/1, що підтверджується відповідними інформаційними довідками.

У судове засідання слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 не з`явилася, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялася судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, при цьому надала до канцелярії суду заяву, із змісту якої вбачається, що слідчий просить розглянути клопотання про арешт майна без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, клопотання підтримує у повному обсязі.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на перелічене у клопотанні майно, проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається у наступних випадках: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із частиною 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень частини 2 статті 172 КПК України, вбачається, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлена причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні.

11.02.2026 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури у кримінальному провадженні №0000073 від 03.05.2023 складено, та відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України, 12.02.2026 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, та добровільне обрання до таких органів.

Зокрема, судом встановлено, встановлено, що у підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (витяги № 466262516, 466262488 від 02.03.2026), наявні об`єкти нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна: квартира, чотирьохкімнатна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить у розмірі частки 1/1;

- об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :07:006:0014, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, площа (га): 1.6159, належить у розмірі частки 1/1.

Відповідно до частини 7 статті 111-1 КК України, добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, - караються позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Отже, об`єкти нерухомого майна, які належать на праві власності підозрюваній у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у разі ухвалення обвинувального вироку можуть підлягати конфіскації.

Враховуючи вищезазначене, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності, слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяву слідчого, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 , необхідне, зокрема, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на розпорядження та відчуження вказаним вище майном, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт цього майна, тому на підставі вищезазначеного, підлягає задоволенню у повному обсязі клопотання

Старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування №0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінального провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню №0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- об`єкт нерухомого майна: квартира, чотирьохкімнатна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить у розмірі частки 1/1;

- об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :07:006:0014, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, площа (га): 1.6159, належить у розмірі частки 1/1, що підтверджується відповідними інформаційними довідками.

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню співробітниками УСБУ в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1