Справа № 204/659/26
Провадження № 1-в/204/68/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 81 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що 17 січня 2022 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська його було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років. Початок строку відбування покарання 07 серпня 2020 року. Станом на 13 січня 2026 року він відбув 2/3 строку покарання. Під час відбування покарання в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» він декілька разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за допущені порушення режиму відбування покарання. Отримані ним стягнення погашені у встановленому порядку. Наразі, він стягнень не має. Відбуваючи покарання, він зарекомендував себе з позитивної сторони. Також станом на теперішній час він має заохочення у вигляді подяк, які йому були оголошені за сумлінну працю начальником установи. З 18 січня 2023 року він був працевлаштований підсобним працівником та до теперішнього часу відбуває покарання у складі господарчої обслуги установи. За останній рік відбування покарання в установі порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебував. Турбувався про власний стан здоров`я. До представників адміністрації відносився ввічливо, законні вимоги виконував. В середовищі ув`язнених конфліктних ситуацій не створював. Станом на теперішній час непогашених стягнень не має. У взаємовідносинах із іншими засудженими неконфліктний, зі всіма підтримує рівні стосунки. До майна установи і предметів, якими користується, ставиться бережно. За характером спокійний, врівноважений. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до працівників установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті. У ставленні до засуджених та адміністрації колонії - доброзичливий, тактовний. У ставленні до себе самокритичний. За вольовими якостями - цілеспрямований. Стосунки із засудженими негативної спрямованості не підтримує. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся. Таким чином, він відбув 2/3 частини призначеного покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення і вважає, що вимоги ч. 2 ст. 81 КК України ним були виконані за час відбування покарання. Крім цього, у нього є мати похилого віку, яка станом на теперішній час тяжко хворіє, та після звільнення він буде проживати разом із нею, також планує працевлаштуватися. Він повністю визнав свою провину, розкаявся у вчиненому. Відносно нього інших кримінальних проваджень на розгляді у судових установах не має. Він є єдиним сином у своєї матері, батька у нього не має та ніколи не було. У нього є неповнолітній син, якому 16 років. На даний час його матері 69 років, вона тяжко хворіє. Його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України. Раніше він за збут наркотичних засобів до кримінальної відповідальності не притягувався. Він є працевлаштованим в ДУВП № 4. Він працевлаштований в установі вже 2,5 роки. Нарікань на нього з боку адміністрації установи не було. До ув`язнення він працював закройщиком у взуттєвому цеху, а також під пацьовував таксистом. Працював офіційно.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання свого підзахисного та просила його задовольнити.

Представник установи ОСОБА_7 в судовому засіданні, яке відбулося 19 березня 2026 року, пояснив, що ОСОБА_3 , засуджений 17 січня 2022 року ч. 2 ст. 307 КК України. Засуджений знаходиться в місцях позбавлення волі з 07 серпня 2020 року, під час тримання під вартою в ДУВП № 4 характеризував себе позитивно, має 4 заохочення, з 18 січня 2023 року відбуває покарання. За період відбування покарання характеризується посередньо, дотримувався встановлених правил поведінки та розпорядку дня, протягом останнього часу правил установи не порушував, дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом, працевлаштований підсобним робітником, до праці відноситься посередньо. Бережно ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує роботу із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт зі благоустрою установи ставиться без ініціативи, додержується трудової дисципліни. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачення, зв`язки з рідними у нього є, цінує їх. За характером спокійний, врівноважений, цілеспрямований, самооцінка адекватна, стан здоров`я задовільний. За час його роботи начальником відділення поганих рис він у даного засудженого не побачив, поведінка в нього нормальна, адекватна, у нього до засудженого ніяких претензій немає, останнє заохочення було за його підписом у грудні 2025 року, наразі готують ще заохочення. Він постійно наглядає за засудженим та жодних поганих рис він не побачив у останнього, поведінка нормальна, адекватна. У нього до засудженого жодних претензій щодо відбування покарання немає.

Представник установи ОСОБА_6 пояснив, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» у складі господарчої обслуги. Представник установи, який був присутній у попередньому судовому засіданні, є саме тією особою, яка здійснює нагляд за вказаним засудженим. Дійсно, під час відбування покарання ОСОБА_3 допускав помилки, буває так, що він до чогось ставиться халатно. Щодо зазначення про те, що у засудженого відсутні соціальні зв`язки, то це неправдива інформація, оскільки відбувся певний програмний збій, а так у засудженого дійсно є соціальні зв`язки, а саме матір. Дійсно, засуджений отримує заохочення за сумлінне ставлення до праці. Так, в кінці цього місяця йому також буде оголошено заохочення. Засуджений дотримується розпорядку дня, чому у висновку щодо ступеню виправлення засудженого було зазначено про те, що він його не дотримується, то напевно був збій штучного інтелекту, який вираховує вказані ризики. Засуджений дійсно приймає участь у програмах. Засуджений не є агресивним по відношенню як до адміністрації установи, так і до інших засуджених. Засуджений є добросовісним та наполегливим. Щодо зазначення неправдивих відомостей у висновку щодо ступеню виправлення засудженого може пояснити виключно збоєм у роботі штучного інтелекту при вирахуванні вказаних ризиків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 вважав, що вказане клопотання засудженого задоволенню не підлягає та є таким, яке подане передчасно. Пояснив, що відповідно до наявних відомостей засуджений у 2016 році вже притягався до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України, однак належних для себе висновків тоді не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за яке на даний час і відбуває покарання.

Заслухавши клопотання засудженого, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, які були додані до клопотання та матеріали особової справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частинами 1, 2 ст. 81 КК України передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як було встановлено під час судового розгляду, вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді восьми років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2022 року, вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року було залишено без змін.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року набрав законної сили 17 січня 2022 року.

Початок строку відбування покарання 03 серпня 2020 року.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_3 було визнано винуватим відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційне нетяжке кримінальне правопорушення або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисне тяжке кримінальне правопорушення чи необережне особливо тяжке кримінальне правопорушення, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останній станом на дату розгляду клопотання відбув більш ніж 2/3 строку призначеного покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до характеристики, яка була надання Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань № 4» від 20 березня 2026 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_3 має місце проживання. Має повну середню освіту. Має кваліфікацію (навіть якщо особа не мала постійної або тимчасової роботи). Особа не працювала до засудження з об`єктивних причин. Працює в установі виконання покарань. Особа не залежала матеріально від своєї сім`ї, друзів, соціального забезпечення. Не вчиняє дії, пов`язані із погрозами або насильством. Стикаючись з проблемою, вчиняє перше-ліпше, що спадає на думку. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Відсутні явні ознаки нервового збудження. Відсутні ознаки пригнічення. Самооцінка адекватна. Не має дисциплінарних стягнень. Відсутній вплив ПАР на спосіб життя. Не має друзів та кола спілкування, в якому підтримують прокримінальні настанови та спосіб життя. Є друзі, соціальні контакти. Соціальні зв`язки підтримуються. Особа небайдужа/робить активні дії щодо відновлення стосунків. Стабільні зв`язки із рідними та близькими, які позитивно впливають на засуджену особу. Не вчиняв порушень протягом останніх півроку. Бажає змінити своє життя, проте це бажання має поодинокий та несистемний характер. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінений, як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінений, як середній.

Як вбачається із дослідженого під час судового розгляду висновку щодо ступеня виправлення засудженого, наданого Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань № 4», відповідно до розділу ІІ «Критерії оцінки виправлення засудженого»: п. 1 до протиправної поведінки засуджений ставиться негативно, за скоєне кримінальне правопорушення, щире каяття, в повній мірі визнає свою провину; п. 2 засуджений не мав в колі свого спілкування осіб, які раніше притягувалися до кримінальної відповідальності. На даний час не підтримує стосунки із про кримінально налаштованими друзями та знайомими як в установі, так і на волі; соціально контактний та комунікабельний. Спілкується із родичами та друзями. Це має позитивний вплив на засудженого; п. 3 норми, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи дотримується. З адміністрацією установи тактовний та ввічливий, виконує законні вимоги адміністрації. Підтримує посередні взаємовідносини з іншими засудженими, конфліктних ситуацій не створює. На профілактичному обліку засуджений не перебуває; п. 4 до засудження працював без оформлення та трудових відносин; п. 5 соціальні зв`язки з рідними, близькими та знайомими підтримує шляхом отримання посилок, телефонних розмов, дзвінків. Це позитивно впливає на засудженого. Планує в майбутньому плідно спілкуватися із родиною; 7 бажає змінити своє життя, про те це бажання має поодинокий та несистемний характер. Стверджує, що має бажання брати участь у програмах/заходах; 9 ставиться позитивно до безоплатної праці, оскільки має бажання працювати; розділу «V. Характеристика під час відбування покарання»: п. 1 засуджений дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи виконання покарань; 2- засуджений дотримується розпорядку дня установи виконання покарань; 3- засуджений підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими; 4 засуджений виконує законні вимоги адміністрації; 5 засуджений ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань; 6 засуджений бере активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу; 7 засуджений бере активну участь в інших заходах соціально-виховного характеру: 10 засуджений сумлінно дотримується трудової дисципліни; розділу «VІ. Психологічна характеристика засудженого»: п. 1 комунікабельні особливості орієнтований на широке коло спілкування, прагне до встановлення та підтримання контактів, висока комунікабельність, має розвинені комунікативні якості; п. 2 поведінка в конфліктних ситуаціях неконфліктний, прагне уникати конфліктних ситуацій; п. 3 самооцінка адекватна; п. 5 схильність до насильства низька (відсутнє вороже ставлення до оточуючих, просоціальна стратегія самоствердження, відсутня ймовірність вчинення насильницьких дій, наявні обставини, що можуть стримувати особу від них; п. 6 нервово-психічна стійкість хороша; п. 7 вольові риси та якості наполегливість, принциповість, ініціативність, цілеспрямованість, витримка; 9 ставлення до вирішення проблем конструктивне (аналізує ситуацію, розуміє причини та наслідки, шукає шляхи її вирішення, враховує різні фактори, прогнозує результати; п. 11 спрямованість про соціальна (наявні про соціальні переконання, ідеали, цінності, мотиви); пп. 13 піддатливість до тиску іншої людини або групи самодостатність (незалежність від групи, самостійність у прийнятті рішень, не потребує підтримки інших); п. 15 мотивація до змін позитивна (наявні плани та цілі на майбутнє, висловлює бажання змінюватися, усвідомлює необхідність досягнення позитивних змін, зацікавлений в досягненні поставлених цілей. Із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторно кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до пояснень, представника установи ОСОБА_9 , незазначення певного балу та невідповідність змісту по деяким пунктам висновку скоріш за все пов`язане зі збоєм у роботі штучного інтелекту, а тому судом вказаний висновок у повній мірі не може бути взятим до уваги.

Слід також зазначити, що засуджений ОСОБА_3 не може вважатись особою, яка має стягнення за час відбування покарання в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», оскільки стягнення погашені за плином часу та на день розгляду вказаного клопотання суду з боку Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» не було надано відомостей щодо наявності стягнень у засудженого, починаючи із грудня 2024 року та на сьогодні готується подання про чергове заохочення.

Крім цього, слід взяти до уваги те, що засуджений ОСОБА_3 починаючи із 24 серпня 2023 року систематично отримує від адміністрації Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Таким чином, можливо дійти до обґрунтованого висновку про те, що засуджений з урахуванням характеристики та висновку в їх сукупності, сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім цього, під час судового розгляду за клопотанням сторони захисту до матеріалів справи були долучені характеризуючи матеріали на засудженого із місця проживання.

Так, відповідно до характеристики наданої Комунальним підприємством «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради від 19 березня 2026 року, заяв та скарг з боку мешканців будинку за адресою АДРЕСА_1 (гуртожиток) щодо неправомірних дій ОСОБА_3 не надходило.

Також, під час судового розгляду судом були досліджені надані захисником медичні документи матері засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 8044 Ортопедо-травматологічного з травмпунктом у складі відділення від 25 липня 2025 року вбачається, що у ОСОБА_10 , 28 лютого 1958 року, наявне захворювання: коксартроз правосторонній 4 ступеня на фоні асептичного некрозу голівки стегнової кістки. Стан після тотальної артропластики правого кульшового суглобу 22 липня 2025 року.

Як вбачається із виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30 січня 2026 року, яка була надана Комунальним некомерційним підприємством «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 5», у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений діагноз: кардіосклероз атеросклеротичний. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Гіпертензивне серце. СН І ст., ф.к. 2. Хронічна ішемія головного мозку ІІ ст. на тлі церебросклерозу та гіпертонічної хвороби. Остеохондроз хребта, множинні відділи, виражений больовий синдром. Деформуючий поліостеоартроз. ПФС ІІІ ст. Стан після заміни правого кульшового суглобу. Виразкова хвороба шлунку, ремісія. Правобічна гемітиреоідектомія, еутиреоз.

Із пояснень, які були надані під час судового розгляду засудженим ОСОБА_3 , останній повідомив, що він є єдиною дитиною своєї матері ОСОБА_10 , у нього не має та не було ніколи батька, у нього є неповнолітній син, якому на даний час виповнилось 16 років. Таким чином, фактично засуджений ОСОБА_3 є єдиною особою, яка може забезпечувати підтримку та піклування своєї матері ОСОБА_10 , яка є пенсіонеркою та має ряд хронічних захворювань та потребує допомоги.

Судом також береться до уваги й той факт, що відповідно до отриманих під час судового розгляду відомостей, було встановлено, що ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, до ув`язнення був офіційно працевлаштованим на взуттєвій фабриці, підпрацьовував. Крім цього, слід також взяти до уваги й той факт, що станом на день розгляду вказаного клопотання засуджений рахується у складі господарчої обслуги Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» та є працевлаштованим, а згідно висновку готовий працювати в установі й безкоштовно.

Крім того, згідно пояснень останнього, висловлює бажання працевлаштуватися після звільнення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року визначено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КПК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Як було встановлено під час судового розгляду та у свою чергу підтверджено представником Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», засуджений ОСОБА_3 дійсно рахується у складі господарчої обслуги установи, працевлаштований, порушень щодо розпорядку дня, умов відбування покарання не допускав. Під час спілкування як із адміністрацією установи, так із іншими засудженими дотримується правомірних взаємовідносин.

Крім цього, про доведеність виправлення засудженого ОСОБА_3 свідчить і те, що останній на протязі з 24 серпня 2023 року по 25 грудня 2025 року отримував заохочення, підставою для їх отримання була зразкова поведінка та сумлінне ставлення до праці. Також, слід зазначити, що із пояснень представника установи ОСОБА_6 в судовому засіданні стало відомо, що окрім вказаних заохочень наприкінці березня 2026 року відносно засудженого буде оголошено заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку за І квартал 2026 року.

Суд зазначає, що в контексті досягнення мети покарання, виправлення є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення, що виявляється, зокрема, у внесенні коректив у його соціально-психологічні характеристики, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального.

Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого в результаті застосування до нього покарання відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення та засудження вчиненої суспільно-небезпечної дії та своєї винуватості.

Як було встановлено під час судового розгляду, засуджений ОСОБА_3 провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, розкаявся у вчиненому, усвідомив протиправність вчиненого ним кримінального правопорушення. В разі умовно-дострокового звільнення від відбування покарання має бажання офіційно працевлаштуватись задля того щоб мати можливість забезпечувати як себе, так і свою матір.

Що ж стосується посилання прокурора на те, що засуджений ОСОБА_3 вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, суд зазначає наступне.

Як було встановлено під час судового розгляду, дійсно 12 липня 2016 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до п. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до ст. 75 КК України, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо вони протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробування не буде скасовано з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2017 року останнього було звільнено від покарання призначеного на підставі вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2016 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, а тому станом на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_3 , вказана судимість була погашена.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження і призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим.

Наведене узгоджується з висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 17 вересня 2020 року (справа № 739/1140/18), 20 квітня 2023 року (справа № 206/1127/21), а також висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 21 серпня 2024 року (справа № 127/16102/23).

Таким чином, судом не може бути взятим до уваги вказане посилання прокурора.

Доводи прокурора у судовому засіданні, який проти задоволення подання представника установи заперечував, суд не приймає оскільки вони не спростовують встановлених судом позитивних даних відносно засудженого ОСОБА_3 за час відбування покарання.

При цьому належить звернути увагу, що основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, що з урахуванням дослідження матеріалів особової справи, даних про особу засудженого, тяжкість кримінального правопорушення, за яке був засуджений, каяття засудженого у вчиненому, вказує на суттєві позитивні зміни в поведінці засудженого, достатній рівень ресоціалізації, а також те, що істотно знизився ризик повторного вчинення правопорушення.

Отже, ураховуючи позитивні відомості щодо особи засудженого та його поведінку за весь час відбування покарання, наявність заохочень, відсутність стягнень, каяття у скоєному, готовність до змін, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Відтак суд уважає, що клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 81 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2022 року, умовно-достроково, на підставі ст. 81 КК України, на невідбутий строк покарання 2 (два) роки 4 (чотири) місяці 10 (десять) днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя ОСОБА_1