КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 05 травня 2026 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2026 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, з середньою освітою, неодруженому, маючому на утриманні малолітню доньку 2018 р.н., непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, -

за участю: в режимі відеоконференцзв`язку прокурора захисника в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів по 06 червня 2026 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити або постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі (домашній арешт, застава).

Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України недоведені прокурором, оскільки клопотання не містить їх індивідуального обґрунтування саме щодо підозрюваного ОСОБА_6 та є формальним.

Зазначає, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не враховано характеризуючі дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, співпрацює з органом досудового розслідування та не перешкоджає встановленню істини у справі.

Зауважує, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив щодо її задоволення та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13 червня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000764, за підозрами ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 311 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні " злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, за підозрами ОСОБА_16 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 317, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, за підозрою ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, за підозрою ОСОБА_19 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, за підозрою ОСОБА_20 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, за підозрою ОСОБА_21 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 311, ч. ч. 1, 2 ст. 311, ч. ч. 1, 2 ст. 309КК України.

14 лютого 2026 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України.

16 лютого 2026 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2026 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000764 від 13.06.2025, в тому числі за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, продовжено до шести місяців, тобто до 14 серпня 2026 року.

08 квітня 2026 року старший слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого суддіШевченківського районного суду міста Києва

від 08 квітня 2026 року клопотання слідчого задоволено.

Колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням, виходячи із наступного.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування та продовження запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для продовження цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора та позицію захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Крім того, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Зокрема, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати досудовому розслідуванню.

Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшилися та продовжують існувати.

Врахування тяжкості покарання при розгляді питання щодо запобіжного заходу відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що з урахуванням обставин справи, даних про особу підозрюваного, те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, більш м`які запобіжні заходи, у тому числі застава, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Окрім того, дане кримінальне провадження стосується особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а відтак слідчий суддя на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 .

Доводи апелянта про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки в даному судовому провадженні слідчим суддею досліджено усі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді.

Посилання захисника на позитивні характеризуючі дані про особу підозрюваного, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 за наявності обставин, які виправдовують подальше обмеження права його на свободу, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено та даних, які б унеможливили подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 199, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2026 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/13440/26 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_25

Провадження 11сс/824/4113/2026 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183, 199 КПК