ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/9066/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/691/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000399 від 03.04.2025, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2025 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , уродженця с. Бугаївка, Ізюмського району, Харківської області, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимим не був, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , 11.02.2025, у вечірній час доби (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося за можливе) у період дії воєнного стану в Україні, перебуваючи з дозволу винаймача житлового приміщення, ОСОБА_10 , в квартирі АДРЕСА_2 , реалізуючи протиправний умисел на крадіжку чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_11 заснула, з кімнати квартири таємно викрав належний останній мобільний телефон «Мotorola XT2345-3 moto e13», чорного кольору вартістю 3 909,15 грн, у комплектації із наклеєним захисним склом вартістю 164,48 грн, чохлом чорного кольору вартістю 154,70 грн, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в результаті спричинив потерпілій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 4227,33 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Не погодившись з зазначеним вироком, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Шевченківського районного суду м. Харкова від 08.12.2025 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, а саме частини 1 статті 91, статті 337, статті 374, частини 3 статті 349 КПК України, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказує на те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не виклав належним чином фактичні обставини вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тобто не викладено саме обставин, які встановлені і визнані судом доведеними, а виклав ті обставини, які були встановлені досудовим розслідуванням, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання не прибув, причини неприбуття, не повідомив.

Враховуючи, що апеляційна скарга прокурора містить вимогу про скасування оскаржуваного вироку з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_9 , проти чого не заперечував його захисник - адвокат ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити посилаючись на істотне порушення вимог кримінально процесуального закону; захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши вирок, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку мають бути зазначені: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Наведені обставини, а саме подія кримінального правопорушення, тобто час, місце, спосіб та інші обставини вчиненого правопорушення, у відповідності до положень статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають бути встановлені та зазначені у вироку суду. Висновки суду щодо оцінки доказів повинні бути викладені у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

Однак, як вбачається з вироку, при розгляді даної справи місцевий суд в повній мірі вказаних вимог закону не виконав.

Суд першої інстанції, не виклавши формулювання обвинувачення визнане судом доведеним, як того вимагають положення пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України, тобто не зазначивши встановлені саме судом першої інстанції обставини, ухвалив рішення про засудження обвинуваченого, посилаючись лише на обставини, які були встановлені під час досудового розслідування.

Тобто, суд першої інстанції при ухваленні вироку послався не на обставини, безпосередньо встановлені ним і визнані доведеними, а на обставини, які були встановлені під час досудового розслідування, чим фактично не виконав свою процесуальну функцію та обов`язок відповідно до завдань кримінального судочинства.

Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, зокрема вимог статей 91, 374 КПК України, і такі порушення, на думку суду апеляційної інстанції, є істотними відповідно до статті 412 КПК України, так які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до пункту 3 частини 1 статі 409 КПК України, є підставами для скасування вироку.

Обвинувальний вирок, у такому вигляді, без встановлення судом фактичних обставин кримінального провадження (злочину) в будь-якому разі не може бути законним.

У зв`язку із наведеним, доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, оскільки оскаржуваний вирок не можна вважати законним, обґрунтованим і вмотивованим, у зв`язку з чим він підлягає скасування внаслідок встановлення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного.

Порушення судом першої інстанції вищезазначених вимог КПК України не відноситься до передбаченого в частині 1 статті 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Водночас, відповідно до вимог частини 6 статті 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України.

Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені пунктами 2, 10 частини 1 статті 7 КПК України - законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Належить також врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Відповідно до частини 3 статті 415 КПК України, висновки і мотиви з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Керуючись статтями 405, 407 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 - скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: