Справа № 521/7387/26
Номер провадження:1-кс/521/2325/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника, адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000464 від 01.04.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чечельник, Чечельницького району, Вінницької області, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, із вищою освітою, не одруженого, не маючого малолітніх дітей на утриманні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №00000464 від 01.04.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_7 з метою матеріального збагачення за рахунок зайняття незаконним збутом наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленої особи, у невстановленому місці у невстановлений час, але не пізніше 30.04.2026, незаконно придбав речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, загальною масою 30,29г, що є наркотичний засобом, обіг якого обмежено - канабісом, після чого став незаконно зберігати його при собі, з метою подальшого збуту.

Так, 30.04.2026 ОСОБА_5 , реалізуючи свій корисливий злочинний намір, спрямований на збут наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 3 біля 4 парадної, близько 11:35 хвилині незаконно збув ОСОБА_8 паперовий згорток із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору загальною масою 30,29г, що є наркотичний засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальна маса канабісу у висушеному стані становить 22,62г, за який отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 4950 гривень, шляхом здійснення грошового переказу, після чого останній покинув місце зустрічі.

Надалі, цього ж дня у період часу з 11 годин 50 хвилин по 12 годину 10 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 20, добровільно видав два паперових згортків із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору загальною масою 30,29г, що є наркотичний засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальна маса канабісу у висушеному стані становить 22,62г, який він раніше того ж дня придбав у ОСОБА_5 .

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 з метою матеріального збагачення за рахунок зайняття незаконним збутом наркотичного засобу, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленої особи, у невстановленому місці та у невстановлений час, але не пізніше 11.05.2026, незаконно придбав речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору загальною масою 24,83г, що є наркотичний засобом, обіг якого обмежено - канабісом, після чого став незаконно зберігати його при собі, з метою подальшого збуту.

Так, 11.05.2026 ОСОБА_5 , реалізуючи свій корисливий злочинний намір, спрямований на збут наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи повторно та умисно знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , близько 16:15 хвилин незаконно збув ОСОБА_8 паперовий згорток із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору загальною масою 24,83г, що є наркотичний засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальна маса канабісу у висушеному стані становить 19,89г, за який отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 4950 гривень шляхом здійснення грошового переказу, після чого ОСОБА_5 покинув місце зустрічі, та був затриманий співробітниками поліції одразу після вчинення злочину.

Надалі, цього ж дня у період часу з 16 годин 36 хвилин по 16 годину 52 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 12Д, добровільно видав згорток із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору загальною масою 24,83г, що є наркотичний засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальна маса канабісу у висушеному стані становить 19,89г, який він раніше придбав у ОСОБА_5 .

У вказаному кримінальному провадженні 12.05.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному збуті наркотичного засобу та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив, зокрема, тяжкий злочин, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК.

У даному випадку, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, зазначені у клопотанні, застосувати більш м`який запобіжний захід не вбачається можливим.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою: у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності:

- протоколами допиту свідків від 01.04.2026, від 06.05.2026;

-протоколами огляду заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових засобів від 30.04.2026, від 11.05.2026;

-протоколами огляду особи і вручення грощових засобів від 30.04.2026, від 11.05.2026;

-протоколами добровільно наданих предметів від 11.05.2026;

- протоколом огляду місця події від 05.03.2026;

-протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України від 11.05.2026;

- висновками експерта;

- іншими матеріалами у сукупності.

Тим самим встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут наркотичного засобу, та ч. 2 ст. 307 КК України - незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність в матеріалах клопотання достатніх даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказані у клопотанні правопорушення і такі є переконливими для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, неодружений, а також ту обставину, що підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України, за які, зокрема, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

На думку слідчого судді, неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що цей запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного, враховуючи тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування та слідчого судді не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він на даний час офіційно не працевлаштований, відсутність міцних соціальних зв`язків, дозволяють йому залишити територію міста Одеси та безперешкодно переїхати до іншого населеного пункту та те, що підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та вказує той факт, що у зв`язку зі своєю протиправною діяльністю має постійний дохід. Окрім цього, підозрюваний зареєстрований за межами міста Одеси, що дозволить йому вільно покинути місце постійного проживання та переховуватися за місцем реєстрації.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 1 , ч. 2 ст. 307 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно визначити розмір застави виходячи з тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та обставин їх вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, його особи та його матеріального становища, тому суд вважає, що розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у мінімальному розмірі, що становить 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень є достатнім.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту затримання, тобто з 11.05.2026 року та діє до 09.07.2026 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків підозрюваним, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на два місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1