Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/436/2026 Справа № 641/2118/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Слобідського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 07.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучений під час огляду місця події автомобіль «Chevrolet Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_2 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що в проваджені СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУ Національної поліції в Харківські області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000227 від 07.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так 06.03.2026 року до чергової частини ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від свідка ОСОБА_5 , про те, що за адресою: м. Харків, просп. Байрона, напроти буд. 1/8, сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме автомобіль "Шевроле". марки "Нубіра" синього кольору, д.н.з. " НОМЕР_3 " під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись з двору будинку 1/8 по просп. Байрона у бік перехрестя вул. Одеської та просп. Аерокосмічного, здійснив наїзд на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в результаті отримала наступні тілесні ушкодження: зчмт, сгм, забійна рана скроневої ділянки зліва, закритий перелом середньої треті правої гомілки (ІКС ІПНП №5827 від 06.03.2026).

Внаслідок цієї події ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями, госпіталізована до 4-ї міської лікарні ім. О.І. Мещанінова. В ході проведення огляду місця події та транспортного засобу від 18.02.2026 на перехресті пр-т Байрона та вул. Тролейбусна, що в Слобідському районі м. Харкова, в період часу з 13:50 до 21:20 год., автомобіль «Chevrolet Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 вилучений, як речовий доказ, та направлений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди (колишня Пушкінська), 107.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль «Chevrolet Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_2 .

19.02.2026 слідчим винесено постанову про визнання речового доказу, а саме: автомобілю «Chevrolet Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 . «Chevrolet Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддями вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ, необхідний для проведення автотехнічної, трасологічної експертизи та інших автотехнічних експертиз з метою з`ясування технічного стану транспортних засобів, параметрів механізму дорожньо-транспортної події та дій учасників пригоди.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України на даний час виникла необхідність в накладенні арешту на автомобіль «Chevrolet Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відповідно до п. 20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.01.2012.

Прокурор до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання про арешт майна підтримала та просила його задовольнити.

Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України, їх неприбуття до суду, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що прокурором надано докази, що тимчасове вилучене майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 07.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений під час огляду місця події автомобіль «Chevrolet Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_2 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1