ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5911/26
провадження № 1-кс/753/832/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

Голова ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування Дарницького УП ГУНП у місті Києві внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 від 03.03.2026 р. за вих. № 03/03/2026-2-43 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що 03 березня 2025 року він звернувся з заявою вих. № 03/03/2026-2-43 до Дарницького УП ГУНП у місті Києві про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, однак станом на дату подання скарги відповідні відомості за заявою не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 13 березня 2026 року скаргу було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Розгляд скарги призначено на 16 березня 2026 року.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, разом із скаргою подав заяву про розгляд справи без його участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги дійшов висновку про відмову в її задоволення, з урахуванням таких правових підстав.

Зі змісту скарги слідує, що 03 березня 2026 голова ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 звернувся електронною поштою до Дарницького УП ГУНП у місті Києві із заявою № 03/03/2026-2-43 про те, що Міністр охорони здоров`я - ОСОБА_4 , Заступник Міністра охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я - ОСОБА_5 начальника фармацевтичного управління Міністерства охорони здоров`я - ОСОБА_6 , голова Національної служби здоров`я України - ОСОБА_7 о голови Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками - ОСОБА_8 , директор Департаменту контролю якості лікарських засобів та крові Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками - ОСОБА_9 , начальник Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Харківській області - ОСОБА_10 , залучивши ряд підконтрольних юридичних та фізичних осіб, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ДП «ФАРМАКОПЕЙНИЙ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ - 22617729), ТОВ «КУСУМ» (код ЄДРПОУ - 20075891), ТОВ «АПТЕКА ДОБРОГО ДНЯ» (код ЄДРПОУ - 39196410), АО «КВАШИН І ПАРТНЕРИ» (код ЄДРПОУ - 44516031), створили організовану злочинну групу, діяльність якої спрямована на встановлення повного контролю над ДП «ФАРМАКОПЕЙНИЙ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ - 22617729) з метою монополізації процедур лабораторного аналізу, передреєстраційних досліджень та сертифікації лікарських засобів, отримання неправомірної вигоди від суб`єктів фармацевтичного ринку, штучного створення бар`єрів для конкурентів і забезпечення преференцій підконтрольним компаніям шляхом впливу на результати контролю якості та видачу відповідних висновків.

Паралельно учасниками організованої злочинної групи реалізується злочинна схема, пов`язана з перевіркою аптечних мереж у Харківській області. В.о. голови Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками - ОСОБА_8 та начальник Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Харківській області - ОСОБА_10 , вибудували скоординовану модель впливу на здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері обігу лікарських засобів. Зазначена модель реалізується через вибіркове проведення планових і позапланових перевірок із відхиленням від затверджених планів, що дозволяє фактично уникати повноцінного контролю за дотриманням ліцензійних умов аптечними мережами. У межах таких перевірок системно ігноруються порушення щодо кадрового забезпечення, відсутності належного доступу до нормативної документації, невідповідності санітарного стану приміщень, недотримання вимог належної практики дистрибуції (GDP), а також порушення процедур моніторингу температурного режиму зберігання лікарських засобів. Відсутність актів реагування, приписів та застосування санкцій свідчить про формальний характер державного нагляду та створює умови для безперешкодного функціонування суб`єктів господарювання з численними порушеннями. Такий підхід забезпечує збереження контрольованого середовища, у якому лояльні суб`єкти господарювання уникають реальної відповідальності.

У діях зазначених суб`єктів, на думку заявника, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

У заяві ОСОБА_3 просив внести відповідні відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за його заявою. Однак такі відомості, як зазначив скаржник, до ЄРДР внесені не були.

Наразі відомості за заявою скаржника до ЄРДР не внесені, отже, слідчий суддя висновує, що скаргу подано особою, яка має право подавати таку скаргу у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). Тобто підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення. Тобто таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18), згідно з якою слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

На переконання слідчого судді, а ні зава, а ні скарга голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 не містять фактичних обставин, що можуть свідчити про вчинення вказаних ним кримінальних правопорушень.

Частина 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

На думку слідчого судді, твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень має занадто узагальнений, абстрактний характер, наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення, а всі викладені у його заяві твердження є лише припущеннями, на підтвердження яких не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень. Будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування, заявником не наведено.

Отже, доводи заяви голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, на переконання слідчого судді, є необґрунтованими припущеннями не заснованими на фактичних даних.

Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

До того ж, слідчий суддя звертає увагу, що після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення таких дій на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що обставини, викладені в заяві ОСОБА_3 , не потребують перевірки засобами кримінального процесу, а застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження інформації, зазначеної у поданій ОСОБА_3 заяві, у цьому випадку є невиправданим.

Отже, оскільки викладене скаржником не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб Дарницького УП ГУНП у місті Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за такою заявою.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для відмови у задоволення скарги.

Керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_16