ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3099/26 Провадження 1-кс/636/466/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві клопотання слідчого СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000234 від 29.03.2026, щодо кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючого посаду стрільця 3 мотопіхотного спеціалізованого відділення 2 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 22 серпня 2023 року, за ч. 3 ст. 187 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією майна,

встановив:

Слідчий СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 29.03.2026 близько 00:00 год в одному з будинків с. Томахівка Чугуївського району Харківської області, за місцем тимчасової дислокації військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 «Шквал», солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході раптово виниклого конфлікту з військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, параорбітальної травми, субкон`юктивального крововиливу, закритої травми грудей, забою грудної клітини, легень, кома 2 ст (ШКГ 8).

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.06.2024 № 160 солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 08 червня 2024 року №138-РС на посаду стрільця 3 мотопіхотного спеціалізованого відділення 2 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого проходження служби в місце дислокації військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , з 08 червня 2024 року зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення і з 08 червня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

На підставі ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Відповідно до ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.

Солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

29.03.2026 близько 00:00 год, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перебували за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_8 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій і наслідки, які можуть настати від їх здійснення, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілого, з урахуванням способу спричинення та кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, діючи умисно, перебуваючи у спальні житлового будинку за місцем фактичного проживання, посадив перед собою на ліжко ОСОБА_8 та почав спричиняти останньому удари долонями по обличчю, після чого, коли потерпілий ОСОБА_8 підвівся на ноги та опинився навпроти ОСОБА_4 на відстані витягнутої руки, обличчям до обличчя, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх подальших дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та протиправно, взяв до своєї правої руки дерев`яну палицю, яка знаходилась на підлозі у спальному приміщення та почав спричиняти нею хаотичні удари по тулубу ОСОБА_8 , після чого останній похитнувся та впав на підлогу та ОСОБА_4 , схилившись над ОСОБА_8 продовжував спричиняти хаотичні чисельні удари палицею по тулубу та голові ОСОБА_8 , після чого, кинув на підлогу палицю, яка була зламана від чисельних ударів та взяв до рук металеву палицю, яка знаходилась на підлозі у приміщенні кімнати та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи умисно та протиправно, реалізуючи свій злочинний умисел та бажаючи довести його до кінця, тримаючи у правій руці металеву палицю, продовжував нанесли чисельні удари руками, ногами, а також палицею ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, параорбітальної травми, субкон`юктивального крововиливу, закритої травми грудей, забою грудної клітини, легень, кома 2 ст (ШКГ 8).

Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_8 , доставлено до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону Військова частина НОМЕР_3 , де йому надана медична допомога.

29.03.2026 о 19:45 год безпосередньо після вчинення злочину очевидці вказали на те, що саме ОСОБА_4 вчинив даний злочин. Враховуючи вищевикладене, слідчим СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 29.03.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.03.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.03.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.03.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.03.2026;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 29.03.2026;

-письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення від 30.03.2026;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

30.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Для здобуття належних і допустимих доказів та прийняття законного рішення у кримінальному провадженні, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

На даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які є підставою, на думку органу досудового розслідування для застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, у зв`язку з чим, є всі підстави вважати, що останній буде переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Окрім цього, ОСОБА_4 проходить військову службу на посаді стрільця 3 мотопіхотного спеціалізованого відділення 2 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , місцезнаходження військової частини, в якій він проходить військову службу, у будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область, внаслідок проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини утворять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків у кримінальному провадженні, шляхом їх вмовлять, так як останні проходять військову службу в одному підрозділі - ВЧ НОМЕР_4 .

Крім того, може незаконно впливати на свідків шляхом їх залякування з метою давати покази на свою користь, оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем та має безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, які є допитаними і відомості щодо місця проживання останньому достеменно відомі.

До того ж, показання свідків надані на досудовому слідстві не мають для суду наперед встановленої сили. Натомість суд досліджує всі докази безпосередньо в судовому засіданні.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відтак у органів досудового розслідування є дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обґрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, вбачається необхідним обрання відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним його обов`язків та не сприятиме запобіганню протиправних дій, які може вчинити підозрюваний.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, вказав, що існують ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з покаранням, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також може продовжити злочинну діяльність.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримала думку свого підзахисного та просила суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя заслухав думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчив клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_14 , а також дані про особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків, а саме: ОСОБА_4 є громадянином України, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є особою з інвалідністю, раніше неодноразово судимий, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я людини.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого вона підозрюється, що може спонукати підозрювану до переховування від органів досудового слідства та суду, може вчинити інший злочин чи продовжити злочин, у якому підозрюється, а також вік та стан здоров`я підозрюваної, а тому вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливо для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та обирає їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), вчинення умисного злочину проти власності, може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі вчиняти аналогічні дії, оскільки останній, є раніше судимим, причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджується показаннями зібраними під час досудового розслідування, що дає органу досудового розслідування вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність, в тому числі, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку та можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину.

Також, слідчий суддя, враховуючи положення ст. 183 КПК України, вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини.

Керуючись ст.ст. 176-178, 184, 193, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000234 від 29.03.2026, щодо кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком 60 (шістдесят) днів до 27 травня 2026 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1