Справа № 395/1859/25
Провадження № 1-кп/395/22/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/22/2026, що зареєстроване в ЄРДР 06.06.2025 року за № 0000060 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бобрава, Бєловського району, Курської області, російської федерації, українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_7 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

04.06.2025 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_7 перебувала на присадибній ділянці на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , де мешкає потерпіла ОСОБА_5 , де між ними на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин трапилась сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, перебуваючи в зазначеному місці та в зазначений час, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність свого діяння, маючи при цьому намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 підійшла до останньої та штовхнула її в праве плече, від чого ОСОБА_5 впала на землю. Після чого ОСОБА_7 нанесла лежачий на землі ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в ділянку грудної клітини.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців грудної клітини та правого плеча, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 61 від 06.06.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні проступку визнала повністю та щиро розкаялася. Показала, що на початку червня 2025 року вона зустрілася з ОСОБА_5 . Під час розмови з якою у них виникла сварка, під час якої вона спричинила останній тілесні ушкодження.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні злочину її винуватість в судовому засіданні знайшла підтвердження у наступних логічних, послідовних доказах, які в повному обсязі узгоджуються між собою та переконують суд у тому, що ОСОБА_7 було вчинено злочин саме за вищезазначених обставин.

Її винуватість, крім вищевказаного, підтверджується: протоколом прийняття заяви від 05.06.2025 року від ОСОБА_5 про те, що 04.06.2025 року близько 19.00 години за адресою місця проживання ОСОБА_7 прийшла, затіяла сварку, яка переросла в бійку, та спричинила потерпілій тілесні ушкодження; висновком експерта № 61 відповідно до якого у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у вигляді синців грудної клітки та правого плеча. Вказані тілесні ушкодження виникли від травматичних контактів з тупим(ими) предметом(ами), можуть відповідати вказаному в постанові строку. Згідно до (правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року п.п.2.3.2 б) 2.3.5) вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; протоколом проведення слідчого експерименту від 06.09.2025 року за участю ОСОБА_5 під час якого остання розповіла, а потім показала обставини за яких їй було спричинено тілесні ушкодження з фотододатками; протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2025 року за участю ОСОБА_7 під час якого остання розповіла, а потім показала обставини за яких спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 з фото додатками.

З урахуванням викладеного, оцінивши всі вищевказані докази, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за встановлених судом обставин за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, та вважає доведеною вину обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченої, відноситься до кримінального проступку.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд не знаходить.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, та враховуючи обставини справи, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, що дасть можливість обвинуваченій оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За даним кримінальним правопорушенням потерпіла ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_7 заявила цивільний позов у відповідності до якого просила суд стягнути з обвинуваченої 9860,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити в повному обзязі.

Обвинувачена, її захисник в судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши згадані показання, суд вважає за необхідне, частково задовольнити позов за слідуючих обставин.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, як вбачається з письмових доказів, які надано потерпілою, як доказ понесення матеріальної шкоди, у зв`язку з діями обвинуваченої, останні не підтверджують беззаперечно той факт, що заявлені витрати потерпілої на лікування пов`язані саме із неправомірними діями ОСОБА_7 .

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (із змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова) оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У судовому засіданні безсумнівно встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченої ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_5 спричинена моральна шкода, яка виразилася в тому, що потерпіла отримала психологічний стрес, пережила емоційний стрес, обурення та фізичної безпорадності, вимушена була адаптуватися до нових, дискомфортних умов існування та життєдіяльності.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнала потерпіла, характеру немайнових втрат, стану здоров`я ОСОБА_5 , тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_7 та вважає за необхідне стягнути з останньої на користь ОСОБА_5 5 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає фактичним обставинам справи та тяжкості заподіяних потерпілій травм.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувався та підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень .

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1