Справа № 307/4367/25
Провадження № 1-кп/307/325/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів у режимі відеоконференції кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 16.01.2025 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2025 року до суду з Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 16.01.2025 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11.11.2025 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні на 25.11.2025 року.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.11.2025 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

11.03.2026 року прокурор надіслав до суду клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказує, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, в особливий період до військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді: номер обслуги кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти тактичної роти тактичної групи 184 навчального центру вказаної військової частини, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 26.07.2024 без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 та був відсутній без поважних причин на військовій службі, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби до моменту затримання його працівниками поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в адміністративній будівлі вказаного відділу, що знаходиться в місті Тячів по вулиці Нересенська, 1 Закарпатської області, яке мало місце 02 жовтня 2025 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану.

31.10.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до Тячівського районного суду Закарпатської області.

Прокурор зазначає, що обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: показаннями свідків, письмовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, без можливості застосування ст. 75 КК України або ж ст. 69 КК України. 02.10.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.10.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.11.2025 включно, без визначення розміру застави. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2026 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор вказує, що підстави для зміни запобіжного заходу та відмови у продовженні ОСОБА_4 строку тримання під вартою на даний час відсутні, оскільки ризики, що обґрунтовували необхідність обрання запобіжного заходу не зменшилися і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти заявленим ризикам.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування й суду та має реальну можливість покинути територію України, а також переховуватись на території України та незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із учасниками кримінального провадження та схиляти їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від надання показів стороні обвинувачення та суду. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких, так як ризик впливу на учасників кримінального провадження (у т.ч. свідків) існує не лише на етапі досудового розслідування кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Крім цього зазначає, що статтю 176 КПК України доповнено частиною сьомою, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З огляду на викладене, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Вільхівці Тячівського району Закарпатської області, зареєстрований в АДРЕСА_2 , фактично проживаючий в АДРЕСА_3 , українця, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимий, військовослужбовця за призовом по мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді: номер обслуги кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти тактичної роти тактичної групи НОМЕР_2 Навчального Центру військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Також просив, у зв`язку з відсутністю відповіді на запит командира військової частини, судове засідання відкласти.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили щодо відкладення розгляду справи, та просили відмовити у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.10.2025 року справа №307/3833/25 провадження №1-кс/307/638/25 відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2026 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 1142, 258 - 2586, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 4421 Кримінального кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років. Тобто, у разі доведення вини обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину йому може бути призначено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000160.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд також виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу суд враховує тяжкість покарання за ч. 5 ст. 407 КК України, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вказаному злочині, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, який має постійне місце проживання, одруженого, майновий стан обвинуваченого, відсутність у нього судимості та наявності на утриманні неповнолітніх дітей.

Зважаючи на викладене та обґрунтування сторони обвинувачення, беручи до уваги, що на даний час свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, тому з урахуванням наведених даних суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_4 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Разом з цим, встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.10.2025 року порушено перед органом опіки та піклування Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області питання про необхідність влаштування неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_3 , що залишаються без нагляду, або встановлення над ними опіки чи піклування, а тому наявні підстави для порушення перед органом опіки та піклування Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області питання необхідності вирішення питання щодо продовження строку влаштування неповнолітніх дітей.

З приводу відкладення розгляду справи, суд зазначає, що в матеріалах кримінального провадження міститься письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , про намір повернутися до військової служби у Військову частину НОМЕР_3 .

Судом, 11.03.2026 року скеровано запит до командира Військової частини НОМЕР_3 для вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав надання письмової згоди про можливість продовження проходження військової служби обвинуваченим ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_3 . Однак, станом на 16.03.2026 року відповіді не отримано.

Враховуючи наведене, розгляд кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 16.01.2025 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200, 369 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах шістдесяти днів задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах шістдесяти днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали закінчується 14 травня 2026 року, включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)».

Копію ухвали надіслати Органу опіки та піклування Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, перед якою ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.10.2025 року порушено питання про необхідність влаштування неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_3 , що залишаються без нагляду, або встановлення над ними опіки чи піклування для вирішення питання щодо продовження строку влаштування неповнолітніх дітей.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена у частині обрання запобіжного заходу до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Розгляд кримінального провадження відкласти на 15 год. 15 хв. 24 березня 2026 року.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 березня 2026 року о 8 год. 45 хв.

Головуючий ОСОБА_1