Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/276/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 392/1/26 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.03.2026 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска, Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, безробітного, не одруженого, із неповнолітньою дитиною на утриманні, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаює по АДРЕСА_2 , відповідно до положень ст. 89 КК України не судимого,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 02.05.2026

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Маловисківського районного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України /ЄУН 392/1/26/.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.03.2026 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 02.05.2026

В апеляційних скаргах:

обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала суду першої інстанції про продовження строку тримання його під вартою необґрунтована, ризики не доведені.

Зазначає, що має сім`ю, постійне місце проживання.

Потерпілий вже надав свої свідчення в суді, які не узгоджуються з раніше наданими свідченнями на слідчих допитах.

Свідчення свідка ОСОБА_7 не співпадають з іншими показами, є неправдиві та не відповідають дійсності вцілому.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою до обвинуваченого ОСОБА_5 застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків.

Вважає, що продовження існування ризиків відсутні.

Потерпілий надав розписку, що сім`єю обвинуваченого сплачено не 40 тис. грн., а 60 тис. грн.. на відшкодування матеріальних та моральних збитків, відкликано позов, а отже ризики зменшились порівняно з двома попередніми застосуваннями у вигляді тримання під вартою.

Прокурором не надано жодного документу, які б підтверджували твердження, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, сторона захисту наголошує на міцні соціальні зв`язка обвинуваченого.

Сторона захисту та обвинувачений клопотань про участь під час розгляду апеляційної скарги не заявляв, тому відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,

Вказаних вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався.

Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, зокрема, замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, що карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином.

Внаслідок вчинення злочину спричинено шкоду здоров`ю потерпілого.

Крім того, ОСОБА_5 неодружений (документи про шлюб не надані, у матеріалах клопотання відсутні), без утриманців (обвинувачений є батьком, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але який наразі є повнолітнім), безробітний (немає даних про місце роботи, заробітку або сталого доходу до існування).

Обвинувачений має місце проживання, не має судимостей з огляду на положення ст. 89 КК України, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, однак, вказані обставини не стали стримуючим фактором для обвинуваченого, якому інкриміноване вчинення особливо тяжкого злочину.

Відтак, беручи до уваги наведене, а також і з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та суворість покарання, що може загрожувати ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим (тривалий строк позбавлення волі без пільгових інститутів призначення покарання), про що обізнаний обвинувачений, наявні об`єктивні підстави вважати про наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду (в тому числі на тимчасово непідконтрольних територіях держави).

Зважаючи на наведене вище, цілком підтвердженим є ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілих та/або свідків з метою можливої зміни ними своїх показань або процесуальної позиції шляхом залякування їх, погроз, тиску, перешкоджання ним кримінальному провадженню у такий чи інший спосіб. Крім того, зауважується, що потерпілий та свідки безпосередньо судом ще не допитані, оскільки стадія судового слідства тільки розпочата.

Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів погоджується, що при вирішенні питання продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 тримання під вартою, судом належно аналізовано й взято до уваги всі обставини і можливі ризики, і більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, також запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2026 про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2