ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/117/26 Справа № 712/1106/26 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

24 березня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

власника майна ТОВ «Енергія 2025» в особі адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія 2025» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2026 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000547 від 10.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , та накладено арешт у рамках кримінального провадження № 0000547 від 10.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України, на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1269, площею 16 га, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що належить на праві власності ТОВ «Енергія 2025», , кінцевими бенефіціарними власниками юридичної особи є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши її відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав, що сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що зазначена земельна ділянка є доказом у кримінальному провадженні, а не накладення арешту може призвести до подальшої її зміни, перетворення, відчуження. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження з метою забезпечення його схоронності як речового доказу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді директор ТОВ «Енергія 2025» ОСОБА_8 02.03.2026 подав апеляційну скаргу та 23.03.2026 додаткові пояснення до апеляційної скарги, якими просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано на помилковість висновків слідчого судді з огляду на те, що органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000547 від 10.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України, за заявою ОСОБА_10 20.01.2026 земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1269 визнано речовим доказом. Однак вищевказана земельна ділянка не може бути визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень ні за ч. 3 ст. 358, ні за ч. 2 ст. 357 КК України, при цьому санкції цих статей не передбачають також і конфіскації майна. Відтак органом досудового розслідування не доведено, що земельна ділянка є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та підпадає під його ознаки, також необґрунтовано, що вказаний об`єкт є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення.

Так, за фабулою кримінального провадження потерпілою стороною у даному кримінальному провадженні може бути тільки ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т». Відповідно до ЄДР єдиним учасником та керівником даного підприємства є ОСОБА_11 , легітимність зайняття посади якою ніким не оспорюється. Жодних заяв про вчинення злочину щодо викрадення та привласнення офіційних документів та печаток ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» від ОСОБА_11 у слідчого немає, тобто відсутній склад кримінального правопорушення, що розслідується та у якому ухвалою слідчого судді накладено арешт. У даному кримінальному провадженні ще з 10.02.2024 наразі нікому не повідомлено про підозру.

Відповідно до Державного реєстру речових прав земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:1269 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2025 зареєстрована за ТОВ «Енергія 25».

Крім того, скаржник зазначає, що рішеннями господарського суду Черкаської області визнано: недійсним рішення ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т», що оформлено протоколом №02/10/23 від 02.12.2023; скасовано державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т», щодо зміни керівника на ОСОБА_12 ; встановлено, що ОСОБА_12 не має жодних прав на частку в статутному капіталі ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» та відповідно не має жодних прав на майно вказаного товариства.

Також вказано на те, що фактично наразі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження в інтересах ОСОБА_12 , яка не має жодного відношення ні до ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» ні до ТОВ «Енергія 2025» ні до земельної ділянки, на яку накладено арешт.

Також, скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження, пославшись на те, що розгляд клопотання про арешт майна здійснювався без виклику скаржника, на його адресу оскаржувана ухвала не направлялась, про існування оскаржуваної ухвали товариство довідалося із ЄДРСР лише 26.02.2026.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

У даному провадженні скаржник не був присутній під час судового розгляду 28.01.2026, оскільки на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України в судове засідання не викликався, матеріали справи не містять відомостей про направлення копії ухвали скаржнику. Апеляційну скаргу подано 03.03.2026. У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ТОВ «Енергія 2025» зазначає, що про існування оскаржуваної ухвали товариство довідалося із ЄДРСР лише 26.02.2026 та надає Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №495912002 від 26.02.2026 з якого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:1269 належить ТОВ «Енергія 2025» та що 05.02.2026 на неї накладено арешт.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2026.

Далі, по суті апеляційного перегляду ухвали слідчого судді від 28.01.2026, із матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000547 від 10.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що невстановлені особи викрали та привласнили офіційні документи, печатки, які належать ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т», що спричинило порушення роботи підприємства. Також було встановлено, що у провадженні Господарського суду Черкаської області знаходиться справа № 925/1459/23 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 до ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» про стягнення 2 851 893,52 грн. В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_8 посилається на те, що 20.07.2021 між ним та ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т», був укладений договір про виконання проєктних робіт № 20. Внаслідок невиконання умов договору з боку ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т», ФОП ОСОБА_8 просить стягнути з товариства 2 851 893, 52 грн. заборгованості. Проте, орган досудового розслідування вважає, що вказаний договір є фіктивним, оскільки ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» його ніколи не укладало.

Також в ході досудового розслідування кримінального провадження в якості свідка було допитано ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що 08.09.2023 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , незаконно заволоділа печаткою підприємства ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т», що може свідчити про її змову із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та намір підроблення договору про виконання проєктних робіт № 20YVI1-21 з метою подальшого власного збагачення.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на 03.06.2025, керівником вказаного ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» є ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а засновниками є: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а кінцевими бенефіціарними власниками: ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, невстановлені особи у січні 2024 року від імені ТОВ «Екоцентр МБО-Т» розмістили через електронну платформу OLX оголошення про продаж земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:1269 площею 16 гa, належній на праві власності ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» , з метою протиправного її відчуження та заволодіння нею іншими особи.

Так, 20.01.2026 проведено огляд відкритої ділянки місцевості, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:1269. У ході огляду будь-яких споруд, об`єктів на вказаній ділянці не виявлено.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:1269 за категорією земель відноситься до промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.07.2025 за ТОВ «Енергія 2025» зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 16 гa за кадастровим номером :03:001:1269.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на 21.01.2026 директором вказаного ТОВ «Енергія 2025» є ОСОБА_8 .

У зв`язку з тим, що ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» фактично заволоділи інші особи, вищевказаною земельною ділянкою також можуть заволодіти інші особи та вказана ділянка має ознаки речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, останню постановою слідчого від 20.01.2026 визнано речовим доказом.

Враховуючи, що невстановлені особи викрали та привласнили офіційні документи, печатки, які належать ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т», що спричинило порушення роботи підприємства, а також враховуючи той факт, що вказана ділянка має ознаки речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій та останню постановою слідчого від 20.01.2026 визнано речовим доказом, наявні підстави у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1269, з метою запобігання можливості незаконного, протиправного її відчуження та недопущення заволодіння нею іншими особи.

З урахуванням викладеного, слідчий, за погодженням з прокурором просив накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1269, площею 16 га, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що належить на праві власності ТОВ «Енергія 2025», , кінцевими бенефіціарними власниками юридичної особи є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною її відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій.

При цьому до матеріалів клопотання слідчого приєднана позовна заява ОСОБА_8 до ОСОБА_10 та ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» про стягнення боргу. Також з матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_10 , засновник ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т», помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Потерпіла у даній справі ОСОБА_12 є донькою та спадкоємицею померлого.

До апеляційної скарги та додаткових пояснень до апеляційної скарги скаржник, крім іншого, додав договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25.07.2025 між ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» та ТОВ «Енергія 2025» з кадастровим номером :03:001:1269, площею 16 га; витяг з Державного реєстру речових прав №436999889 від 25.07.2025; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що ОСОБА_11 є керівником ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» із типом бенефіціарного володіння: прямий вирішальний вплив та 100 відсотками частки статутного капіталу; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що бенефіціарним власником юридичної особи ТОВ «Енергія 2025» є ОСОБА_8 ; копію рішення господарського суду Черкаської області від 28.06.2024 за первісним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 до ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» про стягнення 2 586 558,73 грн та за зустрічним позовом ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т» до позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 про визнання договору недійсним, яким первісний позов задоволений повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовлено; копію рішення господарського суду Черкаської області від 29.07.2024 за позовом ОСОБА_11 до ТОВ «ЕКОЦЕНТР» МБО-Т» про визнання недійсними рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації, яким позов задоволено повністю, визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «ЕКОЦЕНТР» МБО-Т» від 09.10.2023 за № 011019506 щодо зміни керівника на ОСОБА_12 ; копію рішення господарського суду Черкаської області від 21.11.2024 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 про перевід прав і обов`язків покупця за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі, стягнення (витребування з володіння) частки у статутному капіталі товариства, визначення розміру статутного капіталу товариства та частки учасника, яким позовом задоволено частково, переведено на ОСОБА_11 права і обов`язки покупця за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКОЦЕНТР» МБО-Т» та актом приймання передачі від 15.12.2022 та актом приймання-передачі від 15.12.2022, з якими ОСОБА_14 продав ОСОБА_10 свою частку статутному капіталі ТОВ "ЕКОЦЕНТР МБО-Т" у розмірі 5995, що становить у грошовому еквіваленті 932849,00 грн, у решті позову відмовлено.

При цьому клопотання прокурора про долучення до матеріалів даного провадження копій постанов про призначення судової експертизи з питань землеустрою та судової оціночно - земельної експертизи від 13.03.2026 було відхилено колегією суддів з тих підстав, що предметом розгляду даної справи є клопотання органу досудового розслідування від 23.01.2026 та ухвала слідчого судді від 28.01.2026, відповідно вказані постанови від 13.03.2026 ще не були винесені та не долучені до клопотання, отже їм і не надавалася відповідна оцінка слідчим суддею у своїй ухвалі, законність і обґрунтованість винесення якої і оцінює суд апеляційної інстанції. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що здобуття доказів щодо вартості земельної ділянки є тією обставиною, що не входить до предмету доказування складу саме тих злочинів, за якими ведеться досудове розслідування на даний час.

Такими є встановлені обставини провадження, які мають наступну правову регламентацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проаналізувавши матеріали клопотання слідчого, надані учасниками матеріали у процесі розгляду клопотання слідчим суддею та судом апеляційної інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1269, площею 16 га, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що належить на праві власності ТОВ «Енергія 2025».

Так, склад кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 357 КК України (викрадення, привласнення, вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем або їх пошкодження якщо вони спричинили порушення роботи підприємства, установи чи організації або вчинені щодо особливо важливих документів, штампів, печаток) передбачає дії, вчинені з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах та караються штрафом до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Це злочин проти авторитету органів влади/організацій з формальним складом, злочин вважається закінченим з моменту вчинення дії (наприклад, фактичного приховування документа), незалежно від настання наслідків.

Склад кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб) - передбачає дії щодо умисного використання завідомо підробленого документа, яке карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

На переконання колегії суддів земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:1269, площею 16 га, яка визнана речовим доказом та на яку накладено арешт оскаржуваною ухвалою слідчого судді не відповідає ознакам речових доказів у даному кримінальному провадженні. Більш того, дане нерухоме майно відчужене за нотаріально посвідченою угодою, яка є чинною та відповідних рішень суду про визнання її недійсною з вказаних підстав наразі не існує. У випадку встановлення органом досудового розслідування факту підробки договору, предметом якого є вищезазначена земельна ділянка, чи підробки документів, що стали передумовою його укладення, дійсність нотаріально посвідченого договору в будь-якому підлягає оспорюванню в судовому порядку в порядку цивільного (господарського) судочинства, в результаті чого земельна ділянка може бути повернута продавцю лише при застосуванні до сторін угоди реституції .

Крім того, санкції статей, за якими порушено кримінальне провадження та проводиться досудове розслідування, не передбачає покарання у вигляді: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Також варто вказати, що з матеріалів клопотання слідчого про накладення арешту та наданих апелянтом документів вбачається, що між заявником у кримінальному провадженні ОСОБА_12 та товариствами (ТОВ «ЕКОЦЕНТР МБО-Т», ТОВ «Енергія 2025») існують цивільно та господарсько правові відносини.

Отже, апеляційний суд констатує, що органом досудового розслідування не наведено зв`язку земельної ділянки, яку визнано речовим доказом та на яку накладено арешт, із складом злочинів у даному кримінальному провадженні.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, або з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовим доказом земельну ділянку :03:001:1269, площею 16 га, розташовану в адмінмежах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, слідчим у клопотанні не доведено таку мету накладення арешту на вказане майно, як забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, про що йдеться у клопотанні.

На думку апеляційного суду у клопотанні слідчого відсутні правова підстава для арешту майна, можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, що слідчим суддею, в порушення вимог ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, цих даних не враховано.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ТОВ «Енергія 2025» підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді від 28.01.2026, якою накладено арешт до скасування із винесенням нової ухвали по суті клопотання.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2026 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000547 від 10.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 358 КК України скасувати.

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1269, площею 16 га, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що належить на праві власності ТОВ «Енергія 2025», , кінцевими бенефіціарними власниками юридичної особи є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною її відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач :

Судді :