Провадження № 1-кс/947/3918/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000273 від 13.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором в рамках кримінального провадження № 0000273 від 13.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт з метою збереження речових доказів на майно, що було вилучено 13.03.2026 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з салону автомобіля «Mitsubishi Lancer» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій він просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України: «У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Одеській області на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000273 від 13.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Досудовим розслідування установлено, що 13.03.2026 року близько 17.00 год. водій ОСОБА_6 , 1979 р.н., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Отамана Головатого (вона ж автодорога Т1625) зі сторони с. Маяки в напрямку центру міста Біляївка Одеського району Одеської області, на перехресті з вулицею Водопровідна, допустив зіткнення з автомобілем «Geely MK Cross» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , 1965 р.н., який рухався попереду в попутному напрямку та почав зменшувати швидкість руху, щоб здійснити маневр повороту ліворуч на цьому перехресті.

В результаті зіткнення, автомобіль «Geely MK Cross» викинуло на зустрічну смугу руху, де відбулось його зіткнення з вантажним автомобілем «КРАЗ 6510» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , 1981 р.н., який рухався у зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події, а водій ОСОБА_6 на автомобілі «Mitsubishi Lancer», р/н НОМЕР_1 з місця пригоди зник.

Під час відпрацювання вказаної події про вчинення дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції була отримана інформація, що в гаражі за адресою: АДРЕСА_1 , може знаходитись автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був учасником ДТП.

За таких обставин, 13.03.2026 року у період часу з 20:54 год. по 21:17 год., з метою врятування майна, яке, на думку органу досудового розслідування може бути речовими доказами у кримінальному проваджені, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, був проведений невідкладний обшук автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 що знаходився у гаражі на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого з салону було вилучено:

- змив на марлевому тампоні з внутрішньої ручки для відкривання водійських дверей, який поміщено до паперового пакету з підписами понятих та слідчого;

- змив на марлевому тампоні з керма (рульового колеса) автомобіля, який поміщено до паперового пакету з підписами понятих та слідчого;

- змив на марлевому тампоні з ручки перемикання передач автомобіля, який поміщено до паперового пакету з підписами понятих та слідчого.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився у гаражі на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчим суддею встановлено, що майно, яке просить арештувати прокурор, відповідає критеріям речових доказів, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки зберігає на собі сліди ДТП та необхідне для подальшого проведення експертиз.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що майно згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна. В свою чергу не накладення арешту на майно може призвести до його з нищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, що було вилучено 13.03.2026 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з салону автомобіля «Mitsubishi Lancer» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , а саме на:

- змив на марлевому тампоні з внутрішньої ручки для відкривання водійських дверей;

- змив на марлевому тампоні з керма (рульового колеса) автомобіля;

- змив на марлевому тампоні з ручки перемикання передач автомобіля.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1