Номер провадження: 11-кп/813/1217/26
Справа № 498/326/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» за участю засудженої ОСОБА_8 ,клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30.06.2025 року в кримінальному провадженні №0000846 від 04.12.2024 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Велика Михайлівка, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянку України, з базовою загальною середньою освітою, не заміжню, маючу на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючу, яка проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму 21.01.2025 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з застосуванням ст. 75 КК України строком на 3 роки,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

встановив:

оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислюється з моменту набрання вироком законної сили.

У строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано строк тримання її під вартою з 08.05.2025 року до набрання вироком законної сили із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Вироком суду вирішено долю заходів забезпечення, речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді одного року позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на неврахування місцевим судом пом`якшуючих обставин, а саме визнання обвинуваченою вини, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття. Також захисник посилається на неврахування судом при призначенні покарання особи обвинуваченої, позитивної характеристики, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, стану її здоров`я, що на думку захисника є достатніми підставами для застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України.

Також захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, яке мотивоване тим, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки паперову копію вироку від 30.06.2025 року станом на 31.10.2025 року обвинувачена не отримувала, а захиснику копія надійшла на електронну адресу 27.10.2025 року.

Судовий розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку в суді апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, проведено за відсутності потерпілої, оскільки, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, клопотань про відкладення судового засідання не заявляла.

Заслухавши суддю-доповідача; думку захисника та обвинуваченої, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; прокурора, який не заперечував проти клопотання захисника про поновлення строку на оскарження; вивчивши доводи клопотання; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Положеннями п.8 ч.3 ст.129 Конституції України визначено одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення і таким чином закріплено гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

З цього приводу Конституційний Суд України у Рішенні від 25 грудня 1997 року №9-зп зазначив, що суд не може відмовити у правосудді, якщо ущемляються права і свободи громадян, інакше це було б порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції Українине може бути обмежене.

Відповідно до ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).

Колегія суддів вважає слушними доводи захисника про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на таке.

Частина 1 ст. 24 КПК передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до положень п.1 ч.2, ч.3 ст. 395 КПК, апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Посилаючись на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду захисник вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного вироку стосовно ОСОБА_8 від 30.05.2025 року вона отримала електронною поштою лише 27.10.2025 року, а обвинувачена станом на 31.10.2025 року копію вироку не отримувала.

Приймаючи до уваги встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів вважає, що доводи захисника про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне поновити прокурору строк на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 117, 376, 399, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження вироку Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30.06.2025 року в кримінальному провадженні №0000846 від 04.12.2024 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 .

Копію ухвали надіслати учасникам кримінального провадження надавши строк для подачі заперечень до 23.02.2026 року.

Призначити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 до судового розгляду на 11 год. 10 хв. 23.02. 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4