Справа № 190/2258/25
Провадження №1-кп/190/99/26
УХВАЛА

06 травня 2026 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу з застави на більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання, посилаючись на те, що останній має сталі соціальні зв`язки, після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, покладені на нього обов`язки виконував без порушень.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання проти заміни запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання ОСОБА_4 ..

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували проти заміни ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Представник потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала думку прокурора, ваажає, що підстави для замінии обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання відсутні.

Обговоривши в судовому засіданні питання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, суд приходить до наступного.

За положенням ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, ст.201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані документи, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК).

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив тяжкі наслідки у вигляді спричинення державі збитків, які у 200 разів перевищують неоподаткований мінімум хододів громадян є раніше не судимою особою, але є обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0000348 за ч.3 ст. 307 КК України, був звільнений під заставу та вчинив даний злочин будучи під більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою, тому суд вважає, що вищезазначене дає підстави дійти до висновку, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є недоцільним, в свою чергу застосування запобіжного заходу у вигляді застави, забезпечить запобіганню встановлених ризиків, який буде відповідати вимогам ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 194, 331, 350 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 про зміну міри запобіжного заходу з застави на більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Згідно ч. 5 ст. 532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 07 травня 2026 року о 11 год. 40 хвл.

Головуючий суддя ОСОБА_1