ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4508/25 Номер провадження 11-кп/814/1072/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 20 січня 2026 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000139, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч.5 ст. 361, ч.2 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.5 ст. 361, ч.2 ст. 209 КК України та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України, задоволено клопотання процесуального прокурора та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 20 березня 2026 року включно.

Визначено заставу у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

Цією ж ухвалою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 на 60 днів з визначенням застави у розмірі 242 240 грн.

Обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 23-00 год. до 06-00 год., без застосування електронних засобів контролю, строком на 2 місяці.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , районний суд послався на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та те, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе перешкодити їх настанню.

Крім того, визначаючи розмір застави, районний суд врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , в тому числі і розмір завданої майнової шкоди, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу, ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу та вимоги п. 2 ч. 5 ст. 183 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , або за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом не було встановлено конкретних обставин, які б свідчили про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України; обставин того, що вказані ризики на даний час існують і не зменшилися.

Також зазначає, що оскаржувана ухвала не містить посилання на докази, які обґрунтовують існування ризиків та необхідність продовження ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того вказує, що при задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не було враховано вік та стан здоров`я обвинуваченого, зокрема, наявність ряду тяжких хвороб, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит №606/23ПММЧ/ПО-25 від 28.07.2025, які потребують постійного лікування, що не забезпечується в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23», наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали апеляційні вимоги та просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених. Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вказав на законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000139, за обвинуваченням зокрема ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави задоволено 20.01.2026.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_8 - захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки, перебуваючи на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може ухилятися від суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєний злочин.

Також обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, анкетні дані яких йому відомі, з метою зміни ними показів на його користь та користь інших учасників організованої групи, що унеможливить об?єктивний судовий розгляд провадження. Крім того, судовий розгляд кримінального провадження по суті не розпочався, обвинувальний акт не оголошувався, позиція обвинуваченого щодо визнання чи невизнання провини не з?ясовувалась, потерпілі та свідки не допитувались, письмові та речові докази не досліджувались.

При цьому, ОСОБА_7 є раніше судимою особою, офіційно не працевлаштований, в нього відсутні міцні соціальні зв?язки.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду обвинуваченим ОСОБА_7 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду.

Судом також перевірено відомості про стан здоров`я обвинуваченого та зазначено, що об?єктивних і належних даних (зокрема, медичних висновків) щодо загрозливого стану для життя та здоров?я обвинуваченого, як про це зазначає сторона захисту, неможливості отримання необхідного й належного медичного обслуговування та лікування, фактів неналежного надання йому медичної допомоги, неможливості перебування обвинуваченого під вартою, судом не встановлено.

З наданої захисником довідки Полтавської міської медичної частини (№23) від 28.07.2025 вбачається, що стан здоров`я ОСОБА_7 характеризується як стабільний та такий, що відповідає наявному у нього хронічному захворюванню, ув`язнений продовжує перебувати під динамічним наглядом медичного персоналу медичної частини.

Даних про те, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою, захисником не надано.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 20 січня 2026 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3