1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3186/26 1-кс/335/1080/2026
31 березня 2026 року м. Запоріжжя
27.03.2026 слідчий ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 за погодженням з першим заступником керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , звернулась з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 27.03.2026 було виявлено і вилучено під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 при його затриманні в порядку ст. 208 КПК України, а саме на мобільний телефон «Samsung S 25», модель SM-S93B-DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , з сім-картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , грошові кошти однією купюрою номіналом 500 грн. та двома купюрами по 50 грн., а також зв`язку ключів (два металевих ключі та один ключ від домофону).
Клопотання обґрунтоване посиланням на таке.
18 березня 2026 року надійшла заява ОСОБА_7 водія електрика резервної роти № 312 військової частини НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 бригади ТРО) про те, що заступник командира військової частини НОМЕР_6 ( НОМЕР_9 ОМБр) з психологічної підтримки персоналу, підполковник ОСОБА_3 вимагає від нього неправомірну вигоду за вирішення питання щодо надання йому офіційного документу - письмової згоди командира військової частини НОМЕР_6 ( НОМЕР_9 ОМБр) про призначення його на вакантну посаду у вказаній військовій частині, у розмірі 35 000 грн.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що на теперішній час він, будучи мобілізованим у ряди ЗСУ 22.07.2023, проходить військову службу на посаді водія-електрика у 312 резервній роті військової частини НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 бригади ТРО), яка переважно базується у Харківській області.
Приблизно на початку березня 2026 року він у телефонній бесіді зі своїм знайомим ОСОБА_8 , який на теперішній час проходить службу на посаді командира інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_6 ( НОМЕР_9 ОМБр), дізнався що його військова частина вже протягом тривалого часу виконує завдання та постійно базується на території Запорізької області, а також що в них є вакантні посади. Так свідок, вирішив перевестись та продовжити службу у військовій частині НОМЕР_6 ( НОМЕР_9 ОМБр), для чого йому необхідно отримати офіційний документ рекомендацію від військової частини, що підтверджує готовність прийняти військовослужбовця на конкретну вакантну посаду. Зазначене питання потребує погодження з керівництвом військової частини. ОСОБА_8 пообіцяв уточнить у заступника командира військової частини, які саме документи необхідні для переведення.
Приблизно через тиждень ОСОБА_8 в телефонній бесіді повідомив, що спілкувався із заступником командира військової частини НОМЕР_6 ( НОМЕР_9 ОМБр) з психологічної підтримки персоналу, підполковником ОСОБА_3 , який зазначив, що може оформити для свідка документ-рекомендацію від військової частини, на підставі якого відбудеться перевід ОСОБА_7 до їх військової частини, однак за свої «послуги» ОСОБА_3 забажав отримати грошові кошти у сумі 35 000 гривень, інакше вказаний офіційний документ оформлений не буде.
22.03.2026 ході телефонної розмови ОСОБА_8 , розповів ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_3 , наполегливо прохає надати йому 35 000 гривень за отримання рекомендації від їх військової частини й тільки після отримання грошових коштів від надасть розпорядження щодо початку процесу переведення ОСОБА_7 . У той же час ОСОБА_3 , надає гарантію, що переведе свідка до своєї військової частини. ОСОБА_7 я відповів ОСОБА_8 що погоджується з вимогами ОСОБА_3 , однак хоче зустрітись з ОСОБА_3 , особисто, щоб переконатись у правдивості його слів.
Того ж дня приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , в ході бесіди повідомив ОСОБА_7 , що домовився про зустріч з ОСОБА_3 на 23.03.2026, однак ОСОБА_3 , вимагав переказати на розрахунковий рахунок наданої ним банківської картки грошові кошти в сумі 25 000 гривень, при цьому він надав 100% гарантії надання рекомендації від військової частини, на підставі якої відбудеться перевід ОСОБА_7 до їх військової частини.
23.03.2026 відбулась зустріч між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , під час якої останній завірив ОСОБА_7 що документ-рекомендація від військової частини, на підставі якого відбудеться перевід ОСОБА_7 до їх військової частини, буде надрукований та підписаний у командира військової частини наступного дня, після чого 25.03.2026 його, за вказівкою ОСОБА_3 передадуть ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 в свою чергу повинен надати ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10 000 грн.
24.03.2026 за вимогою ОСОБА_3 ОСОБА_7 перерахував на банківську картку, номер якої надав йому ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10 000 грн, отриманий чек наданий слідству.
25.03.2026 невстановленій військовослужбовець, за вказівкою ОСОБА_3 при особистій зустрічі з ОСОБА_7 передав останньому офіційний документ - рекомендацію від військової частини НОМЕР_6 щодо призначення солдата ОСОБА_7 на посаду водія-сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_6 , підписаний командиром військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_10 , який був переданий свідком слідству.
26.03.2026 ОСОБА_3 у телефонній бесіді продовжив вимагати від ОСОБА_7 грошові кошти за наданий йому документ-рекомендацію.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 підтвердив показання надані ОСОБА_7 в повному обсязі.
27.03.2026 був проведений санкціонований обшук автомобіля марки Great Wall, номерний знак НОМЕР_11 (на чорному фоні), VIN: НОМЕР_12 , яким постійно користується ОСОБА_3 , в ході якого було виявлено і вилучено вказані у клопотанні речі, які в подальшому визнані речовими доказами.
?Отже, вилучені предмети є речовими доказами і підлягають арешту.
Слідчий ОСОБА_5 клопотання в цілому підтримала, проте зауважила, що щодо арешту грошових коштів та ключів покладається на розсуд суду. Наполягала на арешті мобільного телефону, оскільки він містить електронне листування між підозрюваним та іншими причетними особами як з приводу обставин, що покладені в основу підозри, так і з приводу обставин, щодо яких ще встановлюються підстави для зміни підозри, і тому мобільний телефон має вкрай важливе доказове значення.
Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечували. Посилались на те, що доступ до подолання логічних систем захисту вилученого мобільного телефону був наданий слідчому під час затримання, і він вже мав можливість задокументувати потрібну йому інформацію. Крім того, мобільний телефон містить багато особистої інформації, а також службової інформації з обмеженим доступом, яка не має відношення до цього кримінального провадження. Відтак, на їх думку, накладення арешту на цей телефон можу призвести до розголошення цієї інформації.
Розглянувши матеріали клопотання та доводи учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
В ході досудового розслідування встановлено, що 18 березня 2026 року надійшла заява ОСОБА_7 водія електрика резервної роти № 312 військової частини НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 бригади ТРО) про те, що заступник командира військової частини НОМЕР_6 ( НОМЕР_9 ОМБр) з психологічної підтримки персоналу, підполковник ОСОБА_3 вимагає від нього неправомірну вигоду за вирішення питання щодо надання йому офіційного документу - письмової згоди командира військової частини НОМЕР_6 ( НОМЕР_9 ОМБр) про призначення його на вакантну посаду у вказаній військовій частині, у розмірі 35 000 грн.
27.03.2026 був проведений санкціонований обшук автомобіля марки Great Wall, номерний знак НОМЕР_11 (на чорному фоні), VIN: НОМЕР_12 , яким постійно користується ОСОБА_3 , в ході якого було виявлено і вилучено вказані у клопотанні речі і документи, які в подальшому визнані слідчим речовими доказами.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення в частині того, що вилучений у підозрюваного мобільний телефон містить електронне листування між підозрюваним та іншими причетними особами як з приводу обставин, що покладені в основу підозри, так і з приводу обставин, щодо яких ще встановлюються підстави для зміни підозри, і тому мобільний телефон має вкрай важливе доказове значення. Отже, цей телефон підлягає арешту з метою уникнення ризиків знищення, приховування або спотворення цієї інформації.
Доводи сторони захисту слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують того, що на поточній стадії досудового розслідування втручання у майнові права підозрюваного на вилучений телефон є співмірним охоронюваним законом інтересам та відповідає легітимній меті, для досягнення якої запроваджений інститут арешту майна у кримінальному провадженні. Відповідальність за недоторканість інформації з обмеженим доступом, що не стосується цього провадження, покладена на службових осіб відповідного органу досудового розслідування.
В іншій частині слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту, оскільки особисті речі ОСОБА_3 , також грошові кошті в сумі 600,00 грн. вочевидь не є речовими доказами для даного кримінального провадження і потрібні йому у повсякденному житті.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 27.03.2026 під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 при його затриманні в порядку ст. 208 КПК України, а саме на мобільний телефон «Samsung S 25», модель SM-S93B-DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , з сім-картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .
В задоволенні решти клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 50 хв. 02.04.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1