Провадження № 1-кс/742/519/26
Єдиний унікальний № 742/2439/26
У Х В А Л А

іменем України

04 травня 2026 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Прилуки клопотання пропродовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого,

в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000110 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України,

УСТАНОВИВ:

Старшим слідчим ВРЗЗС СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 подано до суду клопотання, погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 пропродовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своє клопотання мотивує тим, що СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП вЧернігівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за N? 0000110 від 09.02.2026 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2 ст. 307 ч. 1 ст. 321 та ч. 3 ст. 321 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не погашені судимості, та будучи раніше засудженим за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, не маючи відповідного дозволу на зберігання та збут наркотичних засобів, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів,психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», порядку провадження діяльності, пов?язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою КабінетуМіністрів України N? 589 від 03.06.2009, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місці та спосіб, придбав наркотичний засіб - метадон, який незаконно зберігав у невстановленому місці для подальшого збуту. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, переслідуючи корисливий мотив,16.02.2026 ОСОБА_5 близько 15 год., перебуваючи на подвір?ї господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , незаконно збув, шляхом продажу за 500 гривень, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( особі із зміненими даними), який залучений в якості покупця для проведення контролю за вчиненням злочину особи у формі оперативної закупки, 2 пігулки препарату підтримувальної замісної терапії«Метафін-ІС».

Згідно висновку судової експертизи N? КCE-19/125-25/9089-НЗПРАП від24.02.2026: надані на експертизу 2 (дві) таблетки, що містяться у фрагменті блістера з маркуванням «... «ІНТЕРХІМ» ..» та знаходяться в спеціальному пакеті N? NPU 5808417, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якогообмежено - метадон (фенадон), маса якого становить 0,042 г.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України N? 770 від 06 травня 2000 року, метадон (фенадон) віднесено таблиці ІІ списку N? 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено».

Окрім цього, досудовим розслідування встановлено, ОСОБА_5 , умисно, керуючись корисливим мотивом, порушуючи встановлений законом порядок обігу сильнодіючих лікарських засобів всупереч ст.19 Закону України «Про лікарські засоби» та наказу МОЗ N? 490 від 17.08.2007, в невстановленому місці незаконно зберігав з метою збуту сильнодіючий лікарський засіб димедрол (дифенгідрамін) та зопілкон, які придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів, переслідуючи корисливий мотив, 16.02.2026 ОСОБА_5 близько 15 години, перебуваючи на подвір?ї господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , незаконно збув, шляхом продажу за 500 гривень, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( особі із зміненими даними), який залучений в якості покупця для проведення контролю за вчиненням злочину особи у формі оперативної закупки, 3 пігулки сильнодіючих лікарських засобів.

Згідно висновку судової експертизи N? КСE-19/125-25/9089-НЗПРАП від24.02.2026: надані на експертизу 2 (дві) таблетки, що містяться у фрагменті блістера з маркуванням ««Дарниця» » та знаходяться в спеціальному пакеті N? NPU 5808417, містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), маса якого становить 0,090 г. Надана на експертизу 1 (одна) таблетка овальної форми з відтиском «7.5 Z», яка знаходиться в спеціальному пакеті N? NPU 5808417, містить у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, маса якого становить 0,007 г.

Відповідно до наказу МОЗ N? 490 від 17.08.2007, димедрол (дифенгідрамін) відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, обіг яких згідно ст. 19 Закону України про лікарські засоби обмежено.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не погашені судимості, та будучи раніше засудженим за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, не маючи відповідного дозволу на зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», порядку провадження діяльності, пов?язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N? 589 від 03.06.2009, повторно у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місці та спосіб, придбав наркотичний засіб - метадон, який незаконно зберігав з невстановленому місці для подальшого збуту.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел направлений н незаконний збут наркотичних засобів, переслідуючи корисливий мотив, 07.03.2026 ОСОБА_5 близько 17:30, перебуваючи на подвір?ї господарства з місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , незаконно, повторно, збув, шляхом продажу за 500 гривень, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( особі із зміненими даними), який залучений в якості покупця для проведення контролю за вчиненням злочину особи у форміоперативної закупки, 3 пігулки препарату замісної терапії «Метафін-ІС», який містить в собі наркотичний засіб метадон.

Окрім цього, досудовим розслідування встановлено, ОСОБА_5 умисно, керуючись корисливим мотивом, порушуючивстановлений законом порядок обігу сильнодіючих лікарських засобів всупереч ст.19 Закону України «Про лікарські засоби» та наказу МОЗ N? 490 від 17.08.2007, повторно у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, придбав сильнодіючий лікарський засіб - димедрол, який незаконно зберігав у невстановленому місці для подальшого збуту.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів, переслідуючи корисливий мотив, 07.03.2026 ОСОБА_9 близько 17:30, перебуваючи на подвір?ї господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , повторно, незаконно збув, шляхом продажу за 500гривень, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( особі із зміненими даними), який залучений в якості покупця для проведення контролю за вчиненням злочину особи у формі оперативної закупки, 2 пігулки сильнодіючого лікарського засобудимедрол.

07.03.2026 о 18:18, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , затримано впорядку ст.208 КПКта 08.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 307 ч. 1 ст. 321 та ч. 3 ст.321 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йомудіянь підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:- протоколом вручення грошових коштів та огляду покупця, та огляду та вилучення від 16.02.2026, який підтверджує факт вручення грошових коштів вручених оперативному закупному та вилучення вказаних наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, які в подальшому підтверджують причетність ОСОБА_11 до збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів; - протоколом вручення грошових коштів та огляду покупця, та огляду та вилучення від 07.03.2026, який підтверджує факт вручення грошових коштів вручених оперативному закупному та вилучення вказаних наркотичних засобівта сильнодіючих лікарських засобів, які в подальшому підтверджують причетність ОСОБА_10 до збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів; - протоколами допиту свідків оперативного закупного та понятих які були присутні під час проведення оперативної закупки за 16.02.2026 та 07.03.2026, які підтверджують, причетність ОСОБА_10 до збуту наркотичних засобів; -висновком експерта N? КСЕ-19/125-25/9089-НЗПРАП, який підтверджує, що вилучені пігулки 16.02.2026 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон масою 0,042 г та сильнодіючими лікарськими засобами дифенгідрамін (димедрол), маса якого становить 0,090 г та зопіклон, маса якого становить 0,007; - протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 07.03.2026 року, під час особистого обшуку у ОСОБА_5 вилучено грошові кошти в сумі 300 гривень номіналом по 100 гривень, які були вручена(оперативному закупному) для проведення контролю за вчинення злочину, ОСОБА_12 за 07.03.2026; - протоколом обшуку від 07.03.2026 року під час якого виявлено та вилучено документи про отримання ОСОБА_5 підтримувальної замісної терапії в трьох лікувальних закладах; - речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обгрунтовано підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307,ч. 1 ст. 321 та ч. 3 ст. 321 КК України, санкцією яких передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3,4, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:?Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду?(п.1 ч.1 ст.177) обгрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_13 , офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв?язків, має значний кримінальний досвід, що підтверджується неодноразовими засудженнями за тяжкі кримінальні правопорушення, серед яких: розбої, крадіжки, незаконне зберігання наркотичних засобів. Більшість вироків були виконані із застосуванням ст. 71 та75 КК України, однак підозрюваний систематично продовжував вчиняти кримінальні правопорушення під час дії іспитових строків. Також беручи до уваги, що останній був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України, відбуваючи покарання у виправній колонії, що свідчить про сталість кримінальної поведінки ОСОБА_10 . Така поведінка свідчить про стійку злочинну спрямованість, зневагу до закону, рішень суду та правоохоронних органів. Враховуючи тяжкість санкції ч.2 ст. 307 КК України (6-10 років позбавлення волі), усвідомлення реальної перспективи отримання покарання у вигляді позбавлення волі, а також значний досвід уникнення відповідальності, існує реальний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що за матеріалами кримінального провадження встановлено, що у сприянні та розкриті кримінального правопорушення, був залучений ОСОБА_14 , ( дані якого змінені у зв?язку із застосуванням до останнього заходів безпеки) та з ОСОБА_15 , безпосередньо знайомий. 3 огляду на попередні вироки за розбій, грабіж, а також на підтверджені кримінальні зв?язки, існує високий ризик того, що ОСОБА_5 буде впливати на цю особу з метою узгодження позицій. Для слідства, важливе значення мають показання ОСОБА_8 ( оперативного закупного) та свідків, а також інші докази, які можуть бути спотворені внаслідокумовлянь, залякування, шантажу, підкупу. Характер особи, дані про її кримінальне минуле, а також встановлені ризики дають підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків або іншого учасника кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України (перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином).У межах даного кримінального провадження досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_16 здійснював незаконний збут наркотичного засобу метадону та сильнодіючих лікарських засобів у різні дати (16.02.2026 та 07.03.2026), що свідчить про системність протиправної діяльності та можливу наявність невстановлених джерел придбання і каналів постачання заборонених речовин. На теперішній час повне коло осіб, причетних до незаконного обігу наркотичних засобів, не встановлено. Перебуваючи на волі, підозрюваний, усвідомлюючи обсяг зібраних доказів та тяжкість інкримінованих йому злочинів, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом узгодження позиції з можливими співучасниками, попередження інших осіб про проведення слідчих (розшукових) дій, приховування відомостей щодо джерел походження наркотичних засобів, а також незаконного збуту. Зазначені обставини свідчать про наявність реального ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином у розумінні п.4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення). ОСОБА_17 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, має непогашені судимості та, незважаючи на застосування до нього покарань, пов?язаних із позбавленням волі та іспитовими строками, знову підозрюється у вчиненні умисних корисливі злочинів, що свідчить про стійку злочинну спрямованість його поведінки. Інкриміновані діяння мають повторний та системний характер і пов?язані з отриманням неправомірної матеріальної вигоди, що дає пілстави вважати про наявність реального ризику продовження незаконної діяльності у разі перебування підозрюваного на волі.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.03.2026 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, строк дії якої закінчується о 18 год. 18 хв. 05 травня 2026 року.

Постановою керівника Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_18 від 01.05.2026 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 07.06.2026.

Однак, завершити досудове розслідування та направити до суду обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню неможливо у строк тримання під вартою, що залишився, і закінчується 05.05.2026, у зв`язку з необхідності проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з?ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, а саме проведення тимчасового доступу до речей і документів в ТОВ «АКСІОМА МЕДІКАЛ» та витребування медичної документації у вказаній медичній установі.

Таким чином, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, та з огляду на те, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 05.05.2026, і у кримінальному провадженні необхідно провести певний обсяг слідчих, процесуальних дій, спрямованих на перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим і продовжено строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню до 07.06.2026, та враховуючи, що заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК, не зменшились, у зв`язку з чим слідчий і звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Прокурор та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного. Вказала на відсутність ризиків на які посилається слідчий, які жодними доказами не підтверджені. Просила застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт. У випадку продовження тримання під вартою підозрюваного, зменшити розмір застави. Вказала на її непомірність та надмірний розмір для родини підозрюваного.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Прокурор та слідчий категорично заперечили з приводу застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки з урахуванням обставин справи та особи підозрюваного, він не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Harav. UnitedKingdomof 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italyof 11 January 2001, §45).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000110 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 ч. 1 ст. 321 та ч. 3 ст. 321 КК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які вказують на те, що ОСОБА_5 можливо вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 ч. 1 ст. 321 та ч. 3 ст. 321 КК України.

Аналіз наведених слідчим обставин та відомостей переконливо свідчать про існування розумної підозри скоєння ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.03.2026 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на шістдесят днів. Визначено строк дії ухвали до 18 год. 18 хв. 05.05.2026. Призначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 266 240 грн. 00 коп., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 , звільняється з під варти під заставу.

Ухвала набрала законної сили.

Постановою керівника Прилуцької окружної прокуратури про продовження строку досудового розслідування від 01.05.2026, продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до трьох місяців, а саме до 07.06.2026.

У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Наведені слідчим обставини у своїй сукупності дають підстави вважати наявними ризики передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя враховує об`єктивну неможливість закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 09.03.2026 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на обсяг проведення необхідних слідчих та процесуальних дій.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, та зважаючи на перелічені вище обставини, що дають підстави вважати, що обрання запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому обраний запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою слід вважати продовженим і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який немає, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, особу підозрюваного та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється.

Жодних даних, які б свідчили, що з плином часу ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 зменшились ні підозрюваним, ні його захисником надано не було.

Більш того, на даному етапі досудового розслідування зарано говорити про зменшення заявлених стороною обвинувачення ризиків аж настільки, щоб вирішувати питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який як помилково вважає захисник, адже не всі докази отримані, не всі процесуальні дії виконані, що також свідчить про обґрунтованість всіх заявлених ризиків.

За таких обставин клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Слідчий суддя враховує, що у відповідності до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського Суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права підозрюваного або ж його захисника порушувати питання про зміну обраного їй запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

Крім того, заявляючи вимогу про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт стороною захисту не вказано за якою адресою має бути обраний такий вид запобіжного заходу, кому належать помешкання, де підозрюваний має намір проживати на строк дії обраного запобіжного заходу, не надано заяв власників житла про те, що вони не заперечують проти його проживання в належних їм помешканнях, тощо.

Щодо зменшення розміру застави суд враховує, що згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.03.2026 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 266 240 грн. 00 коп.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1,3,4,5 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, а також те, що кримінальне провадження знаходиться на початковому етапі, та з огляду на обставини кримінальних правопорушень, розмір застави саме в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 193-196, 205, 209, 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_19 пропродовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, тобто до 07 червня 2026 року, включно.

Розмір, обставини, обов`язки та права в питанні визначення застави, детально вказані в ухвалі слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 09 березня 2026 року.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, направити до Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», для виконання, слідчому та прокурору - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_20