ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/716/26 Справа № 201/3144/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 12 березня 2026 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 06 березня 2026 року, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 12 березня 2026 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 06 березня 2026 року.

В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив, що зміст заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 06 березня 2026 року не містить конкретних фактичних даних щодо дій, які б свідчили про вчинення зазначеного можливого кримінального правопорушення. Натомість вказана заява містить припущення про ймовірне вчинення протиправних дій зазначеною особою, яке ґрунтується лише на суб`єктивному сприйнятті обставин, викладених у вказаній заяві.

Вказане позбавляє орган досудового розслідування провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності осіб складу кримінальних правопорушень.

Вказав, що з обставин, зазначених у заяві, вбачається фактично незгода заявниці із проведеним слідчим ТУ ДБР, розташованим у місті Полтаві ОСОБА_7 досудовим розслідуванням і закриттям кримінального провадження № 0008893. У той же час достатніх відомостей та ознак, які вказували б на реальність події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, заява не містить, а отже підстави для внесення за нею відповідних відомостей до ЄРДР були відсутні.

За таких обставин, доводів, наведених ОСОБА_6 у поданій нею заяві про вчинення кримінального правопорушення та скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування лише з огляду на суб`єктивні припущення заявника про вчинення протиправних дій.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у її заяві чітко вказані всі об`єктивні дані події злочину.

Вказує, що суддя прийняла до уваги доводи прокурора про те, що відносно ОСОБА_8 нібито вже розслідуються інші провадження. Проте наявність одних проваджень не є юридичною підставою для відмови у реєстрації заяви про інший злочин.

Також зазначає, що слідча суддя в ухвалі зробила висновок, що її заява свідчить фактично про незгоду із закриття кримінального провадження слідчим ДБР. Це є грубим перекручуванням фактів. Постанову слідчого ДБР вона вже оскаржила і скасувала в судовому порядку. ЇЇ заява від 06.03.2026 року до прокуратури спрямована не на оскарження дій слідчого, а на притягнення до кримінальної відповідальності конкретного свідка, який надав цьому слідчому завідомо неправдиві покази під підпис, чим ввів слідство в оману та завдав їй моральної та матеріальної шкоди.

Також вказує, що що текст ухвали містить грубі технічні описки, що свідчить про недбалість суду.

Посилається на те, що слідча суддя взагалі не з`ясувала обставини, якими обґрунтоване невнесення відомостей, а просто проігнорувала надані нею письмові докази, назвавши їх припущеннями.

Зазначає, що слідча суддя фактично перебрала на себе функцію слідчого, проводячи оцінку доказів на стадії, де закон вимагає лише реєстрації провадження.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явилась, про розгляд справи повідомлений належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею дотримано зазначених вимог закону у повному обсязі.

Відповідно ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК), а згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач, прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Зокрема до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед інших відомостей, підлягає внесенню короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, також визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, а саме мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, виходячи зі змісту статті 214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення як передумова для початку досудового розслідування для внесення відомостей за такою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, прийшов до висновку, що доводів, наведених ОСОБА_6 у поданій нею заяві про вчинення кримінального правопорушення та скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування лише з огляду на суб`єктивні припущення заявника про вчинення протиправних дій.

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають лише відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, зміст заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 06 березня 2026 року не містить конкретних фактичних даних щодо дій, які б свідчили про вчинення зазначеного можливого кримінального правопорушення. Натомість вказана заява містить припущення про ймовірне вчинення протиправних дій зазначеною особою, яке ґрунтується лише на суб`єктивному сприйнятті обставин, викладених у вказаній заяві.

Ознайомившись зі змістом заяви ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає, що викладені в її заяві факти не вказують на наявність кримінального правопорушення, а тому відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

Апеляційний суд також вважає правильними висновки слідчого судді про те, що достатніх відомостей та ознак, які вказували б на реальність події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, заява не містить, а отже підстави для внесення за нею відповідних відомостей до ЄРДР були відсутні.

Отже, перевіркою матеріалів даного провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень слідчим суддею вимог КПК щодо процесуального порядку судового розгляду скарги, які, згідно ст. 412 КПК України, слід було би визнати істотними та які б тягнули за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 12 березня 2026 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 06 березня 2026 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4