Справа № 307/1110/26
Провадження № 1-кс/307/150/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді особистого зобов`язання

23 березня 2026 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні 0000017 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, із повною загальною середньою освітою, водія автотранспортних засобів ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 23 березня 2026 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим із прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилався на те, що 02 лютого 2026 року, приблизно о 00 год. 50 хв., ОСОБА_5 у групі з ОСОБА_8 , перебуваючи на прилеглій території автозаправної станції «КВАРЦОЛЮТ», яка розташована по вул. Джона Ленона, 220В, в с. Калини, Тячівського району, Закарпатської області, діючи спільно, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх кримінальну караність та наслідки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі суспільні загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті виявити зневагу та протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих підійшли до автомобіля марки «Infiniti», номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Після того як ОСОБА_8 , відкрив водійські двері вказаного транспортного засобу, безпричинно наніс раніше не знайомому ОСОБА_9 , два удари правою рукою зігнутою в кулак в область носа та лівого ока, далі продовжуючи свої хуліганські дій, до потерпілого відразу підійшов ОСОБА_5 та наніс один удар правою рукою зігнутою в кулак в область лівого вуха та два удари кулаками рук в область лівої сторони тулуба.

В наслідок злочинних, хуліганських дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови у вигляді синця нижньої повіки лівого ока, субкон`юнктивального крововиливу лівого очного яблука та струсу головного мозку, поєднану травму лівого вуха у вигляді баротравми барабанної перетинки та гострого отиту, які згідно висновку експерта судово-медичної експертизи відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Після вчиненого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 сіли до автомобіля та зникли у невідомому напрямку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме - хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Згідно статті ч. 2 ст. 181 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років.

У відповідності до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього більш м`які зобов`язання, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Метою застосування запобіжного заходу в даному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто метою застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого злочину, має реальний мотив переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Наявність у підозрюваного реальної можливості вільно пересуватися територією України, а також специфіка географічного розташування Закарпатської області (близькість до державного кордону), створюють реальні умови для його виїзду за межі області або країни з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому, ризик існує як через офіційні пункти пропуску, так і поза їх межами.

2. Незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у вказаному у кримінальному провадженні, оскільки, ОСОБА_5 , не перебуваючи під домашнім арештом матиме реальну можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 не визнає своєї провини, він має прямий інтерес у викривленні фактичних обставин справи. Обізнаність підозрюваного про матеріали провадження та особи учасників дає йому змогу вступати з ними у поза процесуальні відносини з метою схиляння їх до зміни показань або надання завідомо неправдивих відомостей під час досудового розслідування та майбутнього судового розгляду.

Такі дії створюють реальну загрозу правосуддю та можуть призвести до спотворення доказів. Відсутність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту унеможливить контроль за поведінкою підозрюваного та не дозволить забезпечити дієвість кримінального провадження.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти громадського порядку. Те, що правопорушення було вчинене із застосуванням насильства, свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість та нехтування загальноприйнятими нормами моралі. Враховуючи характер дій підозрюваного та його попередню поведінку, існують достатні підстави вважати, що він може продовжити вчиняти умисні злочини з метою самоствердження або з інших хуліганських мотивів, що зумовлює необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту відповідає меті, з якою застосовується та позбавляє можливості підозрюваного ухилитися від суду та продовжити злочинну діяльність.

Під час розгляду вказаного клопотання прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в обґрунтування доводів клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захиснк ОСОБА_6 заперечили щодо задоволення вказаного клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Дослідивши обставини клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваним, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди та інше.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 4) ч. 1 ст. 176 КПК України, одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Із матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим, видно про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі і він є раніше не судимий.

Також, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки у разі визнання його винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років і це може стимулювати підозрюваного до переховування від органу досудового розслідування, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного.

В той же час, ризик вчинити нове правопорушення не знайшов свого підтвердження, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий.

Із характеристики № 03-37/125 та довідки № 321 від 10.02.2026, виданих виконавчим комітетом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області видно, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із батьками та молодшим братом; за місцем проживання характеризується позитивно, письмових скарг на його поведінку до селищної ради не надходило (а. с. 53 - 54).

Згідно довідки № 149/01-26 від 18.02.2026, виданої КНП «Тячівська районна лікарня» та трудового договору від 17 травня 2018 року, ОСОБА_5 на обліку лікарів фтизіатра, нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштований у ФОП ОСОБА_7 водієм автотранспортних засобів із 17 травня 2018 року (а. с. 52, 62).

Наведене свідчить про те, що у ОСОБА_5 є постійне місце проживання, він працевлаштований та зобов`язаний належно виконувати вимоги трудового договору, у нього наявні міцні соціальні зв`язки та позитивна характеристика у місці його постійного проживання, він раніше не судимий.

Зазначені обставини, які передбачені статтею 178 КПК України, дають підстави для висновку про те, що при наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , є достатнім застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, які забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 176 КПК України, одним із запобіжних заходів є особисте зобов`язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину, наявність частини ризиків, зазначених слідчим у клопотання, що знайшли своє підтвердження у ході розгляду клопотання, є реальними, триваючими та об`єктивно існують.

В той же час, прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, а саме обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Ураховуючи наведене необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який є достатнім для запобігання наявним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно частин 5 та 7 статті 194 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та підозрюваним ОСОБА_8 .

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Згідно частин 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк по 15 травня 2026 року включно наступні обов`язки:

1) Прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

2) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

3) Утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та підозрюваним ОСОБА_8 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання підозрюваним ОСОБА_5 покласти на слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 27 березня 2026 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1