справа № 208/1213/26
провадження № 1-кс/208/1259/26
УХВАЛА

27 березня 2026 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 ,про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків, Обухівського району, Київської області, громадянина України, маючого середньою освіту, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, учасник бойових дій, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий розвідувальний батальйон), солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

Слідчий СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 ,про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000017 від 09.01.2026 року.

Досудовим розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем НОМЕР_3 окремого розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, але не пізніше 20 січня 2026 року, виконуючи бойові завдання поблизу бойових позицій збройних сил рф в Донецькій області, незаконно придбав автомат Калашникова «АК-12» (6П70) № НОМЕР_4 , виготовлений промисловим способом, три бойові припаси проміжні патрони калібру 5,45 мм зразка 1974 року, з кулею «ПС» зі сталевим осереддям. Вказані предмети він переніс до будинку АДРЕСА_3 , де почав незаконно зберігати.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, з метою незаконного збагачення, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, 20 січня 2026 року приблизно о 10 годині 44 хвилини перебуваючи за координатами (48.859641, 37.269060) с. Привілля, Краматорського району, Донецької області, солдат ОСОБА_4 збув «оперативному покупцю» ОСОБА_7 автомат Калашникова «АК-12» (6П70) № НОМЕР_4 , виготовлений промисловим способом, три бойові припаси проміжні патрони калібру 5,45 мм зразка 1974 року, з кулею «ПС» зі сталевим осереддям, за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 42000 (сорок дві тисячі) гривень, які до того були вручені співробітниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем НОМЕР_3 окремого розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, але не пізніше 21 січня 2026 року, виконуючи бойові завдання поблизу бойових позицій збройних сил рф в Донецькій області, незаконно придбав автомат Калашникова «АК-12» № НОМЕР_5 , виготовлений промисловим способом, три бойові припаси проміжні патрони калібру 5,45 мм зразка 1974 року, з кулею «ПС» зі сталевим осереддям. Вказані предмети він переніс до будинку АДРЕСА_3 , де почав незаконно зберігати.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, з метою незаконного збагачення, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, 21 січня 2026 року приблизно о 12 годині 55 хвилин перебуваючи за координатами (48.859641, 37.269060) с. Привілля, Краматорського району, Донецької області, солдат ОСОБА_4 збув «оперативному покупцю» ОСОБА_7 автомат Калашникова «АК-12» № НОМЕР_5 , виготовлений промисловим способом, три бойові припаси проміжні патрони калібру 5,45 мм зразка 1974 року, з кулею «ПС» зі сталевим осереддям, за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 38000 (тридцять вісім тисяч) гривень, які до того були вручені співробітниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

На думку органу досудового розслідування та прокурора, інший будь-який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та знизити ризики, які є актуальними.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні прохав обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, прохав обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, або особистого зобов`язання, так як сума застави є непомірною для підозрюваного, бо має на утриманні 2 неповнолітніх дітей та проблеми зі здоров`ям, вважає ризики прокурора не обґрунтованими, зазначив, що підозрюваний з`явився самостійно до суду та не переховується від органів досудового розслідування а також має статус учасника бойових дій та нагороди.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як встановлено під час розгляду клопотання, що 16.02.2026 року слідчим слідчого відділу Оболонського управління поліції ГУНП у м. Київ, розглянувши матеріали кримінального провадження №0000002 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.02.2026 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, 17.02.2026 слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва задовільнив клопотання старшої слідчої СВ Оболонського УП ГУНП у м. Київ за матеріалами досудового розслідування №0002981 від 08.12.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 та ухвалив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.04.2026 включно. Встановити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 266 240, які необхідно внести у грошовій одиниці України.

ОСОБА_4 вніс заставу, його звільнили з-під варти, на нього були покладені наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та місце роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

23 березня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 (особи, що надала письмову згоду на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій), який повідомив, що його знайомий ОСОБА_4 займається незаконним придбанням, носінням, зберіганням та збутом вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу на території Донецької області;

- протоколом огляду оперативного покупця, під час якого у ОСОБА_7 виявлено та вилучено автомат Калашникова «АК-12» (6П70) № НОМЕР_4 , виготовлений промисловим способом, три бойові припаси проміжні патрони калібру 5,45 мм зразка 1974 року, з кулею «ПС» зі сталевим осереддям, які він 20.01.2026 придбав у ОСОБА_4 за видані для закупки грошові кошти в сумі 42000 грн;

- матеріалами судової експертизи зброї №СЕ-19/105-26/741-БЛ від 23.01.2026, згідно якої, наданий на дослідження предмет, зовні схожий на автоматичну зброю «АК-12», є бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5,45-мм автоматом Калашникова «АК-12» (6П70) № НОМЕР_4 , виготовлений промисловим способом, предмети, зовні схожі на набої калібру 5,45 у кількості 3 штук, є проміжними патронами калібру 5,45 мм зразка 1974 року, з кулею «ПС» зі сталевим осереддям;

- протоколом огляду оперативного покупця, під час якого у ОСОБА_7 виявлено та вилучено автомат Калашникова АК-12» № НОМЕР_5 , виготовлений промисловим способом, три бойові припаси проміжні патрони калібру 5,45 мм зразка 1974 року, з кулею «ПС» зі сталевим осереддям, які він 21.01.2026 придбав у ОСОБА_4 за видані для закупки грошові кошти в сумі 38000 грн;

- матеріалами судової експертизи зброї №СЕ-19/105-26/739-БЛ від 23.01.2026, згідно якої, наданий на дослідження предмет, зовні схожий на автоматичну зброю «АК-12», є бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5,45-мм «АК-12» № НОМЕР_5 , виготовлений промисловим способом, предмети, зовні схожі на набої калібру 5,45 у кількості 3 штук, є проміжними патронами калібру 5,45 мм зразка 1974 року, з кулею «ПС» зі сталевим осереддям;

- протоколом за результатами проведення НС(Р)Д - аудіо,-відео контролю особи ОСОБА_4 , під час якого останній 20.01.2026 та 21.01.2026 збув вогнепальну зброю та бойові припаси.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків і, з огляду на тяжкість злочину (покарання 37 років позбавлення волі), може переховуватись від слідства та суду, щоб уникнути відповідальності. Ризик втечі підсилюється загрозою суворого покарання

незаконного впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваний має доступ до їхніх даних та знайомий з одним із них («оперативним покупцем»), що дає можливість впливати на показання шляхом вмовлянь або погроз.

вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки його протиправна діяльність була припинена лише внаслідок втручання правоохоронних органів; крім того, він уже був затриманий за аналогічною статтею та має запобіжний захід, що свідчить про стійку схильність до вчинення злочинів.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати найсуворіший запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Щодо посилання підозрюваного на необґрунтованість підозри, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження вбачається, що зібрана доказова база відповідає наведеним вище критеріям. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Наявність же будь-яких обставин, що є суперечливими, або свідчать про наявність даних, які підлягають перевірці, є завданням органу досудового розслідування під час розслідування справи з метою підтвердження або спростування підозри, яка стала підставою для затримання, що повинно підтвердити або спростувати підозру.

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також слідчий суддя бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доходячи до висновку про наявність ризику, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

При цьому слідчий суддя враховує і те, що в судове засідання не було надано доказів того, що застосування будь якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя, оцінивши надані докази та доводи сторін, дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також встановив існування реальних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, можливості переховування від суду та слідства, незаконного впливу на свідків і ризику вчинення нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У зв`язку з цим, клопотання слідчого підлягає задоволенню, а щодо ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 ,про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати у рамках кримінального провадження № 0000017 від 09.01.2026 року. до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків, Обухівського району, Київської області, громадянина України, маючого середньою освіту, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, учасник бойових дій, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий розвідувальний батальйон), солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з 27.03.2026 року до 25.05.2026 року включно, з визначенням розміру застави.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 4 ст. 183 КПК України, визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 332800,00 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 25.05.2026 року:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час;

-не відлучатися за межі Київської область, Обухівського району, м. Васильків, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню.

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Донецькій області свій паспорт (паспорти) за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України;

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 30.03.2026 р. о 16:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1