Справа № 482/396/26
Номер провадження 1-кп/482/215/2026
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2026 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївського району Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000942 від 04.11.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новополтавка Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, із вищою освітою, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

У провадженні Новоодеського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000942 від 04.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 . Вказане клопотання захисник обґрунтовує тим, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у сумі 151 400 ,00 гривень, яка згідно з квитанціями від 07.11.2025 року була внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області згідно ухвали від 07.11.2025 року по справі №490/9370/25 та ОСОБА_4 був звільнений з-під варти.

Відтак з 07.11.2025 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у виді застави.

Вказує також, що даною ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.11.2025 року також було визначено, що у випадку звільнення ОСОБА_4 з-під варти, на нього слід покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися з с. Новополтавка, Баштанського району, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Захисник зазначає, що обвинувачений жодного разу не порушував покладених на нього обов`язків та добросовісно їх виконує, вчасно з`являвся до слідчого, прокурора та суду.

Зважаючи на вимоги ст. 331 КПК України, відповідно до якої під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого, просить змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід на особисте зобов`язання та повернути йому суму застави.

Обґрунтовує вказане тим, що ОСОБА_4 з самого початку війни займається волонтерською діяльністю, активно допомагає як і громадянам, так і Збройним силам України, та своєю поведінкою довів, що не має наміру переховуватися від суду чи порушувати покладені на нього обов`язки. При поверненні йому застави, зобов`язується значну її частину направити на матеріальну допомогу Збройним силам України.

У зв`язку з викладеним, на думку захисника, обвинуваченому ОСОБА_4 може бути змінено запобіжний захід на більш м`який, який у повній мірі гарантуватиме виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Захисник та обвинувачений додатково зобов`язались, у випадку задоволення їхнього клопотання, на наступне судове засідання надати суду докази перерахування значної суми застави на допомогу армії.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання захисника не заперечувала та підтвердила належне виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків на досудовому розслідуванні. Вказала, що оскільки обвинувачений бажає внести значну частину коштів на допомогу Збройним силам України, суму застави можна йому повернути.

Потерпілий щодо зміни запобіжного заходу та повернення застави не заперечував.

Вислухавши учасників кримінального провадження та дослідивши заявлене клопотання, судом встановлено наступне.

Слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва постановлено ухвалу від 07.11.2025 року у справі №490/9370/25, якою: застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком з 04.11.2025 року до 30.12.2025 року включно (в межах строку досудового розслідування); визначено ОСОБА_4 заставу в розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 ,00 гривень; у випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

Також постановлено, що у випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися з с. Новополтавка, Баштанського району, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

07.11.2025 року згідно вищевказаної ухвали та долучених квитанцій, на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області ОСОБА_7 були внесені кошти в розмірі 149 000,00 грн. та ОСОБА_8 - в розмірі 2400,00 грн., на загальну суму 151 400 ,00 грн. із призначенням платежу «застава за ОСОБА_4 згідно ухвали від 07.11.2025 року по справі №490/9370/25», при цьому вказано, що ОСОБА_7 вносить платіж за власні кошти.

Відтак, з 07.11.2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у виді застави.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.12.2025 року у справі №490/9370/25 продовжено ОСОБА_4 до 23 лютого 2026 року включно (в межах строку досудового розслідування), строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, застосованих раніше ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.11.2025 року.

Станом на час розгляду клопотання захисника, покладені на ОСОБА_4 вищевказаними ухвалами суду процесуальні обов`язки не продовжувались, а відтак після 23.02.2026 року закінчили діяти.

Відповідно до частини першої статті 201 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з приписами частини першої та другої статті 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд, вирішуючи питання про зміну обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави, доходить висновку, що захисником та обвинуваченим не доведено того, що після повернення застави більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків.

Зокрема, в клопотанні не наведено жодних обставин, які би свідчили про фактичну мінімізацію ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які в сукупності з обґрунтованою підозрою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення були підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

Так, при продовженні ОСОБА_4 строку дії процесуальних обов`язків, у звязку з внесенням застави, слідчим суддею в ухвалі від 29.12.2025 року у справі №490/9370/25 було враховано, що в діях ОСОБА_4 наявні ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років позбавлення волі. Може незаконно впливати на свідка та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Захисником та обвинуваченим в заявленому клопотанні жодним чином не обґрунтовано, що вказані ризики зникли або зменшилися.

Також до вказаного клопотання не долучено жодних доказів, які би підтверджували обставини, на які посилається захисник, зокрема щодо того, що ОСОБА_4 з самого початку війни займається волонтерською діяльністю, активно допомагає як і громадянам, так і Збройним силам України.

При цьому, суд не ставить під сумнів твердження захисника та обвинуваченого, які підтримані процесуальним прокурором, про сумлінне виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків на досудовому розслідуванні. Щодо їх тривалості, суд звертає увагу, що такі обов`язки покладено на ОСОБА_4 07.11.2025 року, а заявлене захисником клопотання пред`явлене до суду в перше ж (підготовче) засідання.

Щодо твердження захисника про те, що у випадку повернення обвинуваченому застави, він зобов`язується значну її частину направити на матеріальну допомогу Збройним силам України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ та інших військових формувань, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

24.02.2022 року у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, збройною агресією рф та небезпекою для державної незалежності України, її територіальної цілісності, НБУ ухвалив рішення відкрити спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗСУ, реквізити якого зазначені на офіційному веб-сайті НБУ.

Враховуючи зазначене, розділ IX-1 КПК України доповнено статтею 616 (згідно із Законом № 2125-IX від 15.03.2022 року), в частині 5 якої визначено, що за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

Ані захисник, ані обвинувачений не вказали суми застави, яку вони погоджуються перерахувати для цілей оборони України та не вказали конкретного отримувача платежу чи його реквізитів.

При цьому, як видно із долучених квитанцій про внесення застави від 07.11.2025 року, кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області вносились не самим обвинуваченим, а громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , при цьому також відмічено, що ОСОБА_7 вносить платіж за власні кошти.

До клопотання не додано жодних доказів згоди вказаних осіб на перерахування значної частини внесеної ними застави на допомогу ЗСУ.

З огляду на викладене, суд вважає, що запропонований захисником порядок передачі застави на допомогу ЗСУ, без згоди платників цієї застави, не сприятиме досягненню цілей відповідних норм кримінального процесуального закону, зокрема ч. 5 ст. 616 КПК України, оскільки суд може вирішити долю застави, однак не наділений процесуальними механізмами для контролю за її перерахування третіми особами на допомогу ЗСУ. Будь-які зобов`язання щодо вказаних осіб були б нікчемними. Доказів того, що вказані особи після повернення їм коштів, внесених як застава за ОСОБА_4 , передадуть їх обвинуваченому для допомоги ЗСУ до суду не надано.

Відтак, у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та повернення застави слід відмовити.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити захиснику та обвинуваченому можливість повторного звернення із таким клопотанням, з належним підтвердженням дійсної волі обвинуваченого направити кошти для цілей оборони України.

Окрім того, суд вправі при вирішенні клопотань про повернення застави задля її перерахування для цілей оборони України за ч. 5 ст. 616 КПК України, самостійно здійснити перерахування застави з рахунку ТУ ДСА у Миколаївській області на спеціальний рахунок НБУ для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, у випадку заявлення такого клопотання заставодавцем, або обвинуваченим чи захисником, за умови отримання відповідної згоди заставодавця.

Також в підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважає, що справа підсудна Новоодеському районному суду Миколаївської області, обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокурору немає.

Обвинувачений, захисник та потерпілий підтримали думку прокурора.

Потерпілий під час підготовчого судового засідання подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 та приватного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий позов підтримав, просив визнати потерпілого цивільним позивачем, а обвинуваченого та приватного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА» визнати цивільними відповідачами.

Прокурор, обвинувачений та захисник не заперечували проти прийняття цивільного позову до провадження суду та не заперечували проти визнання потерпілого цивільним позивачем, а обвинуваченого та приватного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА» цивільними відповідачами.

Дослідивши обвинувальний акт, поданий цивільний позов, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Новоодеському районному суду Миколаївської області, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. За вказаних обставин є достатньо підстав для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

Також суд зазначає, що цивільний позов подано до початку судового розгляду.

Згідно вимог ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст поданого позову відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що відповідно до приписів ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, то поданий потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає прийняттю для розгляду в даному кримінальному провадженні.

Цивільний позивач та відповідачі мають права та обов`язки, визначені ст. ст. 61, 62 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, суд знаходить за необхідне у даному випадку застосувати положення ст. 178 ЦПК України, що стосуються відзиву, його форми та змісту, а також порядку подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 179, 194, 314-317, 331, 369-372, 616 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання - відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000942 від 04.11.2025 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 год. 00 хв. 01 травня 2026 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та приватного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, прийняти до розгляду в кримінальному провадженні.

Визнати потерпілого ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) та приватне акціонерне товариство «НАСК «ОРАНТА» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д) цивільними відповідачами.

Копію позовної заяви направити цивільним відповідачам, додаткові матеріали до позовних заяв направити відповідачам при подачі їх позивачами до суду.

Встановити цивільним відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідачі мають право направити до суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, прокурору та іншим учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1