КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2026 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 20.11.2024,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 20.11.2024 залишено без розгляду скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що подання ОСОБА_5 надмірної кількості однотипних скарг на бездіяльність різних прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва протягом короткого терміну відповідає усім ознакам сутяжництва, як форми зловживання процесуальними правами. При цьому слід взяти до уваги, що задоволення скарг ОСОБА_5 може призвести до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави фактично на розгляд та надання відповідей на тисячі клопотань однакового змісту в межах одного кримінального провадження та, відповідно, до браку часу для концентрації зусиль на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції, зазначаючи, що прийняте рішення грубо порушує його процесуальні права і суперечить вимогам КПК України, оскільки залишення скарги без розгляду не передбачено кримінальним процесуальним законом.

В судовому засіданні апеляційного суду було здійснено спробу встановити відеоконференцзв'язок з ОСОБА_5 , однак це зробити не вдалося, оскільки останній був не в мережі.

Відповідно до ч.6 ст.336 КПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку тощо несе учасник кримінального провадження, який подав відповідне клопотання.

З огляду на вказані обставини, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, апеляційний суд прийняв рішення провести судове засідання за відсутності ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у не розгляді клопотання про вчинення процесуальних та слідчих (розшукових) дій в порядку ст.220 КПК України у кримінальному провадженні №0000409 від 17.09.2014.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_5 , слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що за період з 01.08.2024 по 19.11.2024 Солом`янським районним судом м. Києва було зареєстровано та розподілено 2722 скарги ОСОБА_5 , поданих на бездіяльність прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва. При цьому, скарги за своїм змістом є майже ідентичними, які стосуються бездіяльності прокурорів, що полягає у нерозгляді однотипних клопотань, поданих ОСОБА_5 в один проміжок часу, як потерпілим у кримінальному провадженні №0000409.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що подання ОСОБА_5 надмірної кількості однотипних скарг на бездіяльність різних прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва протягом короткого терміну відповідає усім ознакам сутяжництва як форми зловживання процесуальними правами.

Чинним кримінальний процесуальний закон не містить положень, які б давали визначення зловживанню процесуальними правами.

Водночас Касаційним кримінальним судом Верховного Суду (далі -ККС ВС) в ухвалі від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к (провадження № 51-1512ск18) констатовано, що хоча у Кримінальному процесуальному кодексі України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Відповідно до практики ЄСПЛ «зловживання правом» є шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надано, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ (рішення у справах «S.A.S. проти Франції» від 01.07.2014, «Миролюбов та інші проти Латвії» від 15.09.2009).

Той факт, що за період з 01.08.2024 по 19.11.2024 Солом`янським районним судом м. Києва було зареєстровано та розподілено 2722 скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, безсумнівно та очевидно свідчить про зловживання ОСОБА_5 своїм правом на оскарження процесуальних дій чи бездіяльності, передбаченим ст.24 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 20.11.2024 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3