Провадження № 1-кп/756/859/26
УХВАЛА

04 березня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000755 від 24.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Баку, Азербайджан, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , неодруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживав: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Хмільно Львівської області, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_3 , факто проживав: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.06.2015 року Макарівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком 8 років;

- 21.12.2023 року Радехівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129, ст. 395 КК України, позбавлення волі 1 рік, звільнено умовно-достроково 17.09.2024 р. на 2 місяці і 11 днів,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії раніше застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, посилаючись на обґрунтованість висунутого обвинувачення, на існування ризиків у кримінальному провадженні, та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_7 і обвинувачений ОСОБА_4 заперечили проти продовження запобіжного заходу, обвинувачений ОСОБА_5 не висловив заперечень щодо продовження запобіжного заходу, захисник дотримався позиції свого підзахисного.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачуються у спільному вчиненні тяжкого злочину проти здоров`я і життя особи, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 121 КК України.

Обвинувачені затримані 24.03.2025 р. у порядку статті 208 КПК України.

26.03.2025 ухвалою слідчого судді до обвинувачених застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 23.05.2025 р., та в подальшому продовжено до 17.08.2025 р. При обранні такого запобіжного заходу і його продовженні слідчий суддя виходив із наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Ухвалою суду у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід продовжений до 26.03.2026 р.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що наявна обґрунтована підозра щодо вчинення обвинуваченими тяжкого злочину проти здоров`я і життя особи. При цьому, на цій стадії суд не вирішує питання доведеності винуватості, не надає оцінку доказам на підтвердження або спростування фактичних обставин.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приймає до уваги, що він є військовослужбовцем, мав фактичне місце проживання у квартирі померлого, за місцем реєстрації не мешкав, не одружений, раніше не судимий.

Виходячи із тяжкості злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 і його наслідків, у сукупності із наведеними даними про її особистість, суд вважає наявним ризик, що обвинувачений перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приймає до уваги, що він є не працевлаштований, мав фактичне місце проживання у квартирі померлого, за місцем реєстрації не мешкав, не одружений, раніше судимий, зокрема за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з насильством.

Виходячи із тяжкості злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 і його наслідків, у сукупності із наведеними даними про її особистість, суд вважає наявним ризик, що обвинувачений перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Водночас, прокурором не доведено наявність інших заявлених ризиків.

Суд приходить до висновку про доведеність прокурором того, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишається виправданим і обґрунтованим виходячи із встановлених ризиків, тяжкості обвинувачення, і особи обвинувачених.

Водночас, розглядаючи можливість застосування альтернативних більш м`яких запобіжних заходів, суд зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названому вище ризику, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, порука, застава, домашній арешт, не є достатніми для гарантування поведінки обвинувачених виходячи із встановлених судом ризиків, тяжкості кримінального правопорушення і його наслідків. Крім того, оскільки кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються ОСОБА_4 і ОСОБА_5 пов`язане з насильством, суд вважає обґрунтованим на цьому етапі не визначати розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

З огляду на встановлені ризики, які не перестали існувати, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, суд вважає що клопотання прокурора слід задовольнити. Досягнення завдань у даному кримінальному провадженні виправдовує подальше втручання у право обвинуваченого на свободу, і тримання її під вартою на цій стадії розгляду справи, є єдиним запобіжним заходом, що зможе гарантувати виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків в ході судового розгляду, а також запобігати встановленим ризикам.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про відмову від захисника, мотивуючи це тим, що бажає здійснювати свій захист особисто. Захисник ОСОБА_6 не висловив заперечень, послався на різність позицій з його підзахисним, був призначений центром з надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Відповідно до ст. 52 КПК України, у цьому кримінальному провадженні не встановлено підстав для обов`язкової участі захисника.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що обвинувачений у присутності захисника, та з огляду на роз`яснення суду, все ж таки виявив бажання відмовитись від захисника, і його участь не є обов`язковою, таку відмову слід прийняти.

Керуючись ст.ст. 52, 54, 176 - 178, 183, 193, 194, 197, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді триманні під вартою на 60 днів, тобто до 02 травня 2026 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді триманні під вартою на 60 днів, тобто до 02 травня 2026 року включно.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_5 від захисника ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена в частині запобіжного заходу до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1