Єдиний унікальний номер №943/386/26
Провадження № 1-кп/943/114/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за участю захисника ОСОБА_5 ,

за участю потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 13.01.2026 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Абрикосівка, Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 12 січня 2026 року, близько 21 години 15 хвилин, керуючи спеціалізованим вантажним сідловим тягачем DAF моделі CF 85.460, р.н. НОМЕР_1 у складі Н/ПР-ЦИСТЕРНА марки FELDBINDER EUT 40.3 р.н. НОМЕР_2 , здійснював перевезення пасажира ОСОБА_6 , яку підвозив до місця призначення. Досягнувши домовленого місця зупинки, що розташовано на автодорозі Т-18-06 сполученням Берестечко-Рівне у напрямку до селища Красне Золочівського району Львівської області, водій ОСОБА_4 зупинив транспортний засіб праворуч узбіччя. Після повної зупинки транспортного засобу, пасажир ОСОБА_6 вийшла із кабіни вантажного автомобіля та опинилася поблизу правої частини тягача та напівпричепа. У подальшому водій ОСОБА_4 , порушуючи вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями, які виразилися в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не переконався, що пасажир ОСОБА_8 відійшла на безпечну відстань від транспортного засобу та знаходиться поза зоною можливого наїзду, та не проконтролювавши розташування пасажира щодо габаритів тягача та напівпричепа, розпочав рух транспортного засобу, внаслідок цього правими колесами напівпричепа здійснив наїзд на пасажира ОСОБА_6 , спричинивши останній тілесні ушкодження. В результаті порушення п.п. 10.1 чинних Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 , що знаходиться в причинному зв?язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді одного синця із садном в середній третині правої гомілки та одного синця із садном у верхній третині лівої гомілки, закритого уламкового перелому середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, які по ознаці розладу здоров?я відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із письмовим клопотанням про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, та звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки підзахисний вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, активно сприяв слідству в його розкритті, щиро розкаюється у вчиненому, примирився із потерпілою та повністю відшкодував їй завдані збитки, яка не має до нього жодних претензій майнового та немайнового характеру, про що надала нотаріально посвідчену заяву від 28.01.2026. Відтак, захисник просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного із потерпілою, на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього із наведених підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні повністю підтримав заявлене його захисником клопотання та надав свою згоду на таке закриття кримінального провадження щодо нього.

Потерпіла ОСОБА_6 повністю підтримала в підготовчому судовому засіданні подану захисником обвинуваченого клопотання та просила його задоводьнити, повідомивши про її примирення із обвинуваченим, до якого вона не має будь-яких претензій майнового та немайнового характеру.

Проти задоволення поданого клопотання захисника в підготовчому судовому засіданні не заперечив прокурор ОСОБА_3 , вказавши на наявність правових підстав для його задоволення судом, оскільки обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності та примирився із потерпілою, а також прокурор просить вирішити питання щодо долі речових доказів, накладеного арешту та процесуальних витрат на залучення експертів.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду.

У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 4 грудня 2000 року слідчий використав слова: «в діях [заявниця] є склад злочину» та «моменту, коли [заявниця] вчинила злочин», а суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно в силу частини другої статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України є необережним нетяжким злочином.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 4 Постанови №12 від 23 грудня 2005 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Крім того, в силу пункту 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, коли провадження в кримінальній справі не було закрито судом за наявності підстав для закриття.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вперше обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке є необережним нетяжким злочином, примирився із потерпілою та відшкодував завдані ним збитки.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного із потерпілим є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням інженерно-транспортних експертиз у розмірі 8914 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави, що відповідає положенню ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_9 від 19.01.2026 року на речові докази слід скасувати, що відповідатиме положенням ч. 4 ст. 174 КПК України, у зв`язку з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1, 5, 9, 26, 100, 124, 174, 284, 285, 286, 372, 412 КПК України, ст. 46 КК України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілою, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження №0000020, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2026 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 8914,00 грн (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 19.01.2026 року на речові докази, скасувати.

Речові докази:

-спеціалізований вантажний сідловий тягач DAF моделі CF 85.460, р.н. НОМЕР_1 у складі Н/ПР-ЦИСТЕРНА марки FELDBINDER EUT 40.3 р.н. НОМЕР_3 , а також металевий ключ до тягача із пластмасою чорного кольору, брелком синього кольору з написами жовтого кольору та ще одним металевим ключем на загальній в?язці, - повернути ОСОБА_7 ;

-куртку «VSCT WEAR» чорного кольору, штани-лосини чорного кольору, пару чобіт чорного кольору із наповнювачем штучного хутра чорного кольору, - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1