Справа №613/573/26 Провадження № 1-кс/613/167/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м.Богодухів

Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_2 ,за змістом якої вона є потерпілою у кримінальному провадженні №0000067. Скаржником зазначено, що їй не надається жодна інформація щодо стану розслідування справи,не повідомляються результати проведених слідчих дій. Також за змістом скарги зазначає, що 9 січня 2026 її було допитано,проте не надано копію протоколу допиту та пам`ятку потерпілої. Додатків скарга не містить.

Просить визнати бездіяльність дізнавача неправомірною та зобов`язати дізнавача надати їй документи, а також забезпечити передачу кримінальної справи до суду у відповідності до Закону.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до висновку про наявність підстав до повернення скарги в частині зобов`язання дізнавача надати всі необхідні документи та відмови у відкритті провадження за скаргою в частині зобов`язання дізнавача забезпечити передачу кримінальної справи до суду у відповідності до Закону, виходячи з наступного.

Згідно ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В частині вимоги скаржника про зобов`язання дізнавача надати всі необхідні документи слід зазначити наступне.

В ч.1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту скарги вбачається, що заявник оскаржує бездіяльність дізнавача, яка полягає у ненаданні скаржнику документів після її допиту, який було проведено 09.01.2026.

За змістом скарги, ОСОБА_2 09.01.2026 було допитано дізнавачем, проте копій вказаних в скарзі документів їй надано не було.

Зважаючи на ту обставину,що при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим,коли було вчинено бездіяльність.

Вищевказана скарга датована 24.03.2026 та в цей самий день сформована в системі «Електронний суд», зареєстрована судом за вх.№ 613/3019/26 від 25.03.2026, тобто подана із значним пропуском десятиденного строку для звернення зі скаргою, який розпочався 10 січня 2026 року та заявник мала право звернутися із вказаною скаргою до суду в десятиденний строк, а саме до 19 січня 2026 року включно.

За таких обставин бездіяльність, яка полягає у ненаданні вказаних в скарзі документів, відповідно до змісту поданої скарги, вчинена починаючи з 10 січня 2026 року і, відповідно до вимог ст. 115 КПК України, останнім днем строку подання до слідчого судді скарги на таку бездіяльність є 19 січня 2026 року (включно).

Також слід зазначити, що норми КПК України, в даному випадку, жодним чином не пов`язують початок перебігу строку на оскарження бездіяльності з моментом, коли заявник отримав відповідь органу досудового розслідування (чи іншого державного органу), яка свідчить про наявну бездіяльність дізнавача.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається судом, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Питання про поновлення строку звернення до суду заявник ОСОБА_2 не ставить, що виключає можливість вирішення питання щодо його поновлення слідчим суддею.

Одночасно заявнику роз`яснюються вимоги ч.7 ст.304 КПК України, відповідно до якої, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України, та з врахуванням зазначеного вище.

В частині вимоги скаржника про зобов`язання дізнавача забезпечити передачу кримінальної справи до суду у відповідності до Закону слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, передбачений ч.1 ст.303 КПК України, є вичерпним.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Чинне законодавство зазначає, що основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях.

Отже, за результатами розгляду скарги слідчий суддя має реалізувати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у порядку та за процедурою, передбаченому КПК України, тобто ухвалити рішення, яким скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язати його або припинити конкретну дію або вчинити певну дію.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.40-1 КПК України, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних процесуальних, слідчих, розшукових дій, адже дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При цьому, як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.

З урахуванням наведеного, вимоги скаржника за якими вона просить «зобов`язати дізнавача…забезпечити передачу кримінальної справи до суду» не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства України, та не є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України.

Згідно ч.4 ст.304 КПК України суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Керуючись ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача , в частині зобов`язання дізнавача надати всі необхідні документи - повернути заявнику.

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача, в частині зобов`язання дізнавача забезпечити передачу кримінальної справи до суду у відповідності до Закону - відмовити.

Копію ухвали разом із скаргою надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя