КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/7986/24 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1869/2026 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року задоволено подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області. Звільнено ОСОБА_8 від покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2020р. за ст.121 ч.1 КК України.

Прийняте рішення суд вмотивував тим, що за час іспитового строку ОСОБА_8 виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, 30.05.2021 р. притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки Правил дорожнього руху, що не вважається систематичним вчиненням адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, та по своїй суті не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Встановлений ОСОБА_8 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2020р. іспитовий строк закінчився 28.09.2022р.

Крім того, за вчинення під час іспитового строку нового кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_8 був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення в період іспитового строку, яке на даний час втратило своє правове значення, не може бути підставою для відмови у звільненні ОСОБА_8 від відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2020р., по якому іспитовий строк закінчився 28.09.2022р.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 01.04.2025 скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає про те, що ОСОБА_8 протягом іспитового строку притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Зауважує, що ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності з ініціативи сторони захисту. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною і виключила можливість констатувати винуватість або, навпаки, невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

На думку прокурора, вказані обставини не надають можливості зробити безумовний висновок про те, що ОСОБА_8 не вчинив нового кримінального правопорушення в період іспитового строку та звільнити від відбування покарання. Так, факт не призначення ОСОБА_8 за вчинене в період іспитового строку кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, покарання, на що посилається суд в обґрунтуванні ухвали від 01.04.2025, не є тотожним факту не вчинення нового кримінального правопорушення, з яким законодавець пов`язує умову звільнення від призначеного покарання після закінчення іспитового строку. З викладених обставин не підлягали застосуванню судом норми ч.1 ст.78 КК України, оскільки відсутня визначена законодавцем сукупність умов - виконання покладених на засудженого обов`язків та не вчинення нового кримінального правопорушення.

Крім того, розгляд подання органу пробації проводився судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_8 , внаслідок чого суд не з`ясував належним чином, чи було випробування ОСОБА_8 успішним у розумінні ст.78 КК України з урахуванням наявної інформації про його притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України під час іспитового строку, закритого на підставі ст.49 КК України з нереабілітуючих підстав, на що зверталась увага колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в ухвалі від 15.01.2025, а також представника органу пробації, що перешкодило з`ясуванню стану виконання покладених на засудженого обов`язків відповідно до ст.76 КК України. Наведене свідчить про істотне порушення Деснянським районним судом міста Києва кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно із ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Як було встановлено судом першої інстанції, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2020 року ОСОБА_8 був засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набрав законної сили 30.10.2020 року та був направлений на виконання. Встановлений ОСОБА_8 зазначеним вироком іспитовий строк закінчився 28.09.2022 р.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з особової справи, 13.03.2021 р. до ЄРДР за №30000165 щодо ОСОБА_8 були внесені відомості за ч.1 ст.309 КК України, 13.04.2021р. вказане кримінальне провадження з обвинувальним актом було направлено до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2024 р. ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №30000165 від 13.03.2021 р. - закрито.

За таких обставин, ОСОБА_8 протягом іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення за ч.1 ст.309 КК України та ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2024 р. його було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Твердження апеляційної скарги про те, що вказані обставини не надають можливості зробити безумовний висновок про те, що ОСОБА_8 не вчинив нового кримінального правопорушення в період іспитового строку та звільнити його від відбування покарання, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

У даному випадку кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України було закрито на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинувальний вирок суду щодо ОСОБА_8 не ухвалювався, а отже юридичний факт вчинення ним нового кримінального правопорушення не встановлений.

Разом з тим, всупереч твердженням апеляційної скарги прокурора, звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, не є встановленням вини особи та не може прирівнюватися до обвинувального вироку. Суд у такому випадку не вирішує питання доведеності вини у повному обсязі, а тому відсутні правові підстави стверджувати, що особа вчинила нове кримінальне правопорушення.

Також безпідставними є посилання прокурора на порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону у зв`язку з розглядом подання за відсутності ОСОБА_8 . Сам по собі факт неявки засудженого, за умови його належного повідомлення, не є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Натомість, суд першої інстанції діяв у межах наданих йому повноважень, належним чином дослідив матеріали подання органу пробації, перевірив відомості щодо виконання засудженим покладених на нього обов`язків, надав належну оцінку всім обставинам справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_8 від покарання після закінчення іспитового строку, оскільки визначений йому вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2020 року іспитовий строк закінчився.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4