Справа №523/5199/26
Провадження №1-кс/523/3098/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0004651 від 07.11.2025 року внесеному до ЄРДР за ч.2 ст.382 КК України

ВСТАНОВИВ:

13.03.2026 року до суду надійшла скарга на бездіяльність слідчого яка полягає у відмові у задоволенні клопотання щодо визнання потерпілим ОСОБА_3 .

Скарга вмотивована тим, що в ході розслідування кримінального провадження № 0004651 від 07.11.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, ОСОБА_3 19.02.2026 року було подане клопотання щодо визнання його потерпілим, в задоволенні якого слідчий відмовив з огляду на відсутність шкоди передбаченої ст.55 КПК України. Скаржник вважає постанову незаконною , та просить її скасувати.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 не з`явились, були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 308 КПК України неявка прокурора та слідчого не є перешкодою для розгляді скарги, а відтак, суд має розглянути скаргу без їх участі.

Дослідивши додані до скраги докази, слідчим суддею встановлено наступні факти та відомості які мають значення для розггляду скарги.

Так, в матеріалах скарги містяться копія клопотання щодо прохання визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0004651 від 07.11.2025 року та копія постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

З постанови слідчого вбачається, що за вказаним кримінальним провадженням внесено відомості до ЄРДРД на підставі ухвали слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 09.10.2025 року (Справа № 523/20968/25 Провадження № 1-кс/523/6569/25) якою зобов`язано уповноважених осіб Другого слідчого відділу ТУ ДБР (з дислокацією у м. Одесі) розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0004651 від 07.11.2025 року, ОСОБА_3 є заявником, адже останньому шкоди передбаченої ст.55 КПК України не завдано.

Відповідно до ст. ч.1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Враховуючи той факт, що в рамках вказаного кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_3 не було спричинено жодної шкоди, а відтак останній не має підстав для набуття статусу потерпілого, а є заявником у даному кримінальному провадженні, слідчим суддею не встановлено підстав для визнання незаконною та невмотивованою постанову слідчого від 22.02.2026 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.55, 303, 220, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1