Єдиний унікальний номер 205/4204/26
Провадження № 1-кс/205/1420/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, маючий середню освіту, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , одружений, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не маючий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 21.04.2021 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 115, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою від 10.09.2024 Петрівського районного суду Кіровоградської області звільнений від відбування покарання на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000449, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2026 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000449, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2026 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що, що солдат ОСОБА_6 , є військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її у військовій частині НОМЕР_1

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 6, 11, 12, 14, 16, 49, 117, 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Проте ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, що регламентує порядок виконання військового обов`язку з проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим умислом, нехтуючи встановленими законодавством України суспільними відносинами, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 30 березня 2026 року, у невстановлений час, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де розпивав спиртні напої разом із раніше знайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У процесі розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_7 з іншої сторони, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт.

У цей час у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення умисного вбивства людини, взяв зі столу, який знаходився поруч із ним, кухонний ніж, після чого, тримаючи вказаний ніж у своїй руці, завдав ОСОБА_7 множинних ударів лезом вказаного ножа в ділянку шиї, тобто в життєво важливу частину тіла.

Унаслідок умисних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 були спричинені множинні колото-різані поранення шиї, від яких останній ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на місці вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 615 від 31.03.2026, смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок крововтрати, спричиненої множинними відкритими ранами шиї та сліпими колото-різаними пораненнями шиї.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами, зокрема: протоколами оглядів, речовими доказами, протоколами допитів свідків.

30 березня 2026 року о 23 годині 10 хвилин ОСОБА_6 затримано згідно ч. 4 ст. 208 КПК України.

31 березня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтовуючи обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначив, що ОСОБА_6 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України): враховуючи, що ОСОБА_6 утриманців не має, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 років до 15 років або довічним позбавленням волі, а також у зв`язку з тим, що останній розуміючи тяжкість вчиненого ним злочину, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання. Крім того, підозрюваний проходить військову службу та у зв`язку із військовою агресією рф проти України, його може бути залучено у будь-який час до виконання безпосередніх його обов`язків на територіях проведення активних бойових дій, таким чином, під приводом виконання службових обов`язків, ОСОБА_6 може не з`являтись до органу досудового розслідування, тим самим належним чином не виконуючи обов`язки підозрюваного;

2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що підозрюваний має мотив та можливість вплинути на свідків, оскільки ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час досудового розслідування та судового розгляду, так як під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, може дізнатися анкетні дані та місце проживання свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний має можливість, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що також підтверджується репутацію самого підозрюваного ОСОБА_6 , який, являючись військовослужбовцем, має «широкий» доступ до будь-якого виду зброї, яку може застосувати під час тиску на свідків. Крім того, під важелем понесення відповідальності, підозрюваний будучи діючим військовослужбовцем, якщо відносно останнього буде застосовано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що у свою чергу утворить самостійний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме 21.04.2021 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 115, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою від 10.09.2024 Петрівського районного суду Кіровоградської області звільнений від відбування покарання на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби. ОСОБА_6 має не зняту та не погашену судимість. Так, не виключений факт вчинення нового злочину.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_8 , прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрати з утриманням останнього на гауптвахті.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку підозрюваного та його захисника, приходить до наступного висновку.

30.03.2026 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449, щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 із попередньо-визначеною правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України.

30 березня 2026 року о 23 годині 10 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000449, внесеного 30.03.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про зміну правової кваліфікації кримінального провадження від 31 березня 2026 року змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 30.03.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 з ч. 1 ст. 115 КК України на п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Зокрема, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані, що характеризують його особу.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із п. 2), 4) ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначає відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується, зокрема зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії особливо тяжкого злочину.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують.

Так, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час досудового розслідування та судового розгляду, так як під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, може дізнатися анкетні дані та місце проживання свідків у цьому ж кримінальному провадженні, отже підозрюваний має мотив та можливість вплинути на свідків.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки як встановлено, ОСОБА_6 раніше був судимий за кримінальні правопорушення проти власності та кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи, ухвалою від 10.09.2024 Петрівського районного суду Кіровоградської області звільнений від відбування покарання на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби. ОСОБА_6 має не зняту та не погашену судимість, що вказує на можливу схильність підозрюваного до кримінально-протиправної поведінки. Крім того, під важелем понесення відповідальності, підозрюваний будучи діючим військовослужбовцем, якщо відносно останнього буде застосовано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що у свою чергу утворить самостійний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 є виправданим.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя також враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має маючий середню освіту, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , одружений, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не маючий, раніше судимий.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

З урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000449, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2026 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровської установи виконання покарань №4» строком на 60 календарних днів, а саме до 28 травня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1