Справа № 642/260/26
Провадження № 1-кп/642/283/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, відомості про яке 27.11.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001402 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що закінчується двомісячний строк дії попередньої ухвали суду щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, є підстави вважати про можливість незаконно вливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували прохаючи обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в частині заявленого клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким, що передбачає позбавлення волі від шести до десяти років.

Згідно матеріалів справи, дія запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, закінчується 21.03.2026р.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального

правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо

вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак колегія суддів не приймає доводи захисника та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

При вирішенні питання про запобіжний захід, суд враховує, що ОСОБА_4 звинув чується у вчиненні, згідно ч.5 ст.12 КК України, тяжкого злочину, у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків по даному правопорушенню, з метою змусити змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності. Також може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому є підстави вважати що останній може продовжувати вчиняти злочини.

Даних про наявність у обвинуваченого погіршення стану його здоров`я суду не надано, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на цій стадії процесу не встановлено, у зв`язку з чим вважає, що доцільно продовжити відносно обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд також вважає, що зміна обвинуваченому обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід буде недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд даного обвинувального акту триває, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, а також, що на цей час у суду немає підстав вважати відсутніми ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та які були враховані ухвалою Холодногірського райсуду м. Харкова від 21.01.26р., суд приходить до висновку, що обраний відносно нього запобіжний захід слід продовжити ще на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, тобто до 09.05.2026 включно.

Строк дії ухвали до 09.05.2026.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1