Справа №592/3115/26
Провадження №1-кс/592/1584/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000135 від 22.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що у провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000135 від 22.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.2026 р. накладено арешт на майно, вилучене 26.01.2026 р. під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо, шляхом позбавлення власника права на відчуження, розпорядження та користування майном, зокрема, на грошові кошти на загальну суму 1800 доларів США з відповідними номерами та серіями купюр, грошові кошти на загальну суму 2730 євро з відповідними номерами та серіями купюр, грошові кошти на загальну суму 20 польських злотих, 700 норвежських крон. Вказані грошові кошти належать йому та не є власністю ОСОБА_7 . Під час проведення обшуку він був особисто присутній і у присутності понятих та слідчого чітко зазначив, що всі вилучені грошові кошти належать йому. Крім того, йому не повідомлялося про підозру, він не має відношення до кримінального провадження та подій, які розслідуються. 28.04.2017 р. між ним та ОСОБА_7 укладено шлюбний договір, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , за умовами якого майно, набуте подружжям під час шлюбу, є особистою приватною власністю того з подружжя, на чиє ім`я воно внесене/зареєстроване. Банківські вклади, готівка та інші грошові кошти є власністю того з подружжя, на чиє ім`я вони внесені або належать. На даний він є пенсіонером та потребує своїх власних коштів на проживання, які він заощаджував і відкладав із своєї заробітної плати та пенсії, придбавав за них валюту. Просить слідчого суддю: скасувати арешт на готівкові кошти, які були вилучені 26.01.2026 р. під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000135 від 22.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.2026 р. накладено арешт на майно, вилучене 26.01.2026 р. під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо, шляхом позбавлення власника права на відчуження, розпорядження та користування майном, зокрема, на грошові кошти на загальну суму 1800 доларів США з відповідними номерами та серіями купюр, грошові кошти на загальну суму 2730 євро з відповідними номерами та серіями купюр, грошові кошти на загальну суму 20 польських злотих, 700 норвежських крон.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту стало існування достатніх підстав вважати, що майно, яке зазначене у клопотанні слідчого, підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України, тому на зазначене майно було накладено арешт з метою забезпечення його збереження (оскільки наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу).

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Посилання заявника ОСОБА_4 з приводу необхідності скасування арешту з відповідних грошових коштів, оскільки такий арешт позбавляє його, який не є учасником кримінального провадження, права володіти та розпоряджатися ним спростовується наступним.

Відповідно до статей 60, 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і в разі його поділу їх частки є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи інтереси дітей або непрацездатних повнолітніх дітей, які з ним проживають, або інші обставини, що мають істотне значення за визначених законом умов, зокрема, якщо один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно або ж витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, то у такому разі його частка може бути зменшена. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

На спростування того, що арештовані грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_4 , останній надав слідчому судді шлюбний договір від 28.04.2017 р. укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .

Проте, з умов шлюбного договору не вбачається, що готівкові кошти у будь-якому розмірі, в тому числі кошти які арештовані ухвалою слідчого судді від 30.01.2026 р., є власністю саме ОСОБА_4 , оскільки їх частка у договорі не визначена.

Вказані обставини разом із стадією досудового розслідування та продовженням стороною обвинувачення проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, на переконання слідчого судді свідчать, що скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, на даний час, може зашкодити його подальшому проведенню або можливому виконанню судового рішення в майбутньому.

У сукупності наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що накладений арешт забезпечує досягнення мети і завдання кримінального провадження, тому на даному етапі досудового розслідування відповідає «справедливому балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000135 від 22.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9