Справа № 450/3914/25 Провадження № 1-кп/450/238/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 06.07.2025 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рудно-Львів, Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

у провадженні судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 06.07.2025 року, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 05.07.2025 року приблизно о 15.10 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «FIAT» моделі «ТІРО 1.4» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою «Західний обхід м. Львова» від м. Львова у напрямку до смт. Рудно, на 5 км. даної ділянки автодороги в с. Зимна Вода Львівського району Львівської області, при здійсненні маневру повороту ліворуч на вул. Юліана Опільського в с. Зимна Вода, в порушення чинних вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, а саме Розділ 1 пункту 1.10 ( в частині значення терміну «небезпека для руху»); Розділ 2 пункту 2.3. підпунктів б), д); Розділ 10 пункту 10.1; Розділу 16 пункту 16.13; які виразились в тому, що він керуючи технічно справним транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед початком руху, перестроюванням не переконався що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перед поворотом ліворуч не надав пере ваги в русі автомобілю марки «BMW» модель «Х5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався прямолінійно від смт. Рудно у напрямку до м. Львів у правій смузі руху справа на ліво по ходу руху автомобіля «FIAT TIRO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «FIAT TIRO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , пасажир даного транспортного засобу ОСОБА_5 , отримав наступні тілесні ушкодження : закриті переломи 1,2,3,4,5,6,7,8 ребер праворуч з верхівковим пневмотораксом, забій обох легень, гематоцеле верхньої частки правої легені, перелом правої променевої кістки в нижній третині із задовільним стоянням кісткових фрагментів, перелом акроміального кінця ключиці, які утворилися від контакту з виступаючими частинами салону автомобіля при зіткненні його з іншим транспортним засобом, та відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи особою, яка керує транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття провадження у справі. Своє клопотання мотивує тим, що обвинувачений примирився з потерпілим, претензій матеріального, морального характеру до останнього не має, та вподальшому мати не буде, цивільного позову заявляти не має наміру. Обвинувачений до кримінальної відповідальності притягається вперше, кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинених з необережності. Разом з тим просить процесуальні витрати за проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання заявлене захисником та просить його задоволити з наведених у ньому підстав.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого та його захисника та в свою чергу, подав заяву, яку підтримав в судовому засіданні, згідно якої зазначає, що жодних претензій до обвинуваченого немає, заподіяна йому шкода внаслідок ДТП обвинуваченим відшкодована в повному обсязі, просить закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням, на підставі ст.46 КК України та звільнити останнього від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотань обвинуваченого та потерпілого з наведених у ньому підстав та закриття провадження у справі, однак в частині віднесення процесуальних витрат за проведення експертизи на рахунок держави заперечив, вважає, що такі підлягають стягненню з обвинуваченого.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, які підтримали свої клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, враховуючи, що ОСОБА_4 , як особа, що вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, вчиненим з необережності, примирився з потерпілим, усунув заподіяну під час дорожньо-транспортної пригоди шкоду, щиро розкаявся у вчиненому, тому суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 46 КК України і звільнити його від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

В частині стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат за проведення експертиз, суд зазначає наступне.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Так, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК.

Приписами ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Проте, у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Експертиза у кримінальному провадженні переважно проводиться експертами з державних спеціалізованих установ, їх територіальних філій, експертних установ комунальної форми власності, та її проведення належить до службових обов`язків вказаних експертів, за ними зберігається середній заробіток за місцем роботи за весь час, витрачений ними у зв`язку з викликом до органів досудового розслідування, слідчого, прокурора або суду.

Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України. Це положення відповідає приписам ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», а також ч. 2 ст. 122 КПК.

При цьому установи, які проводять судово-експертну діяльність надсилають органу досудового розслідування, що здійснює відповідне кримінальне провадження, рахунок з визначенням вартості проведеної судової експертизи. Після закінчення досудового розслідування та складання обвинувального акту, у цьому процесуальному документі, серед іншого, слідчий повинен вказати відомості про розмір витрат на залучення експерта, які у разі винесення судом обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави (п. 8 ч. 2 ст. 291, ч. 2 ст. 124, КПК).

Посилання захисника ОСОБА_6 на правові висновки, що містяться в постановах об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17, та висловленій в постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.07.2025 року в справі № 712/1678/18, провадження № 51-391км25 є безпідставним, оскільки наведені рішення не є релевантними обставинам цього провадження та правовій позиції сторін у справі. Правовідносини та обставини зазначені у даних постановах стосуються випадків, які мають місце під час звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, яке є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

Разом з тим відповідно до ст.46 КК України КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки.

З огляду на вищенаведене, клопотання адвоката ОСОБА_6 про віднесення процесуальних витрат за проведення експертизи на рахунок держави не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 46 КК України, ст. ст., 284, 477 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 06.07.2025 року - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судові витрати:

за проведення судової експертизи № КСЕ-19/114-25/16608 від 21.08.2025 року у розмірі 8914 грн.; за проведення судової експертизи» № СЕ-19/114-25/16607-ІТ від 06.08.2025 року у розмірі 6685,50 грн; за проведення судової експертизи» № СЕ-19/114-25/16605-ІТ від 29.07.2025 року у розмірі 4457 грн.; за проведення судової експертизи № СЕ-19/114-25/16605-ІТ від 29.07.2025 року у розмірі 4457 грн.

В загальному витрати становлять 24513,50 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобілі марки «FIAT TIRO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та марки «BMW» модель «Х5» реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власникам.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1