№707/584/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року

Черкаський районний суд Черкаської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 21.11.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Черкаси, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, раніше не судима, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Черкаси, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

Розпорядженням коменданта Черкаського району Черкаської області № 82/7404 від 16.11.2025 визначено організувати та забезпечити несення служби на рухомих (мобільних) блокпостах з числа військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На виконання вказаного вище розпорядження військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ТЦК та СП), разом з співробітником Черкаського РУП здійснювали перевірку військово-облікових документів на території Черкаського району, зокрема на узбережжі річки Вільшанка між селом Лозівок та дачним кооперативом «Фотон».

Приблизно о 8 год. 50 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на березі річки Вільшанка та помітивши співробітників ТЦК та СП о 8 год. 59 хв. подзвонив по телефону своєму вітчиму ОСОБА_7 та повідомив останньому, а також своїй матері ОСОБА_5 , що поблизу річки військовослужбовці ТЦК та СП здійснюють перевірку військово-облікових документів у осіб, що перебувають у вказаному місці.

Приблизно о 9 год. 00 хв. військовослужбовці ТЦК та СП підійшли до ОСОБА_4 з метою перевірки військово-облікових документів.

У свою чергу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що діяльність ТЦК та СП під час воєнного стану спрямована на здійснення мобілізаційних заходів, 21.11.2025 умисно перешкоджав їх законній діяльності, що виразилось в наступному.

Так, о 09 год 08 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи на узбережжі річки Вільшанка поблизу села Лозівок та дачного кооперативу «Фотон», після вимоги працівника поліції та представників ТЦК та СП надати військово-облікові документи для перевірки, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівник поліції та військовослужбовці ТЦК та СП у військовому формі з шевронами, знаками розрізнення, діючи умисно, з метою припинення їх законної діяльності почав вчиняти активні дії, які полягали у фізичному впливі на військовослужбовців ТЦК та СП з метою уникнення призову на військову службу, внаслідок чого перешкодив законній діяльності ЗСУ в особливий період.

Оскільки ОСОБА_4 не надано будь-яких документів, не повідомлено своїх анкетних даних, працівники ТЦК та СП з метою вжиття заходів разом з працівником поліції до адміністративного затримання, підвели останнього до автомобіля марки «вольцваген транспортер», який був припаркований на березі річки Вільшанка.

Під час поміщення ОСОБА_4 в автомобіль, останній чинив фізичний опір, в цей момент до співробітників ТЦК та СП підбігла ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що перед нею знаходяться військовослужбовці ТЦК та СП у військовому формі з шевронами, знаками розрізнення, діючи умисно, з метою припинення їх законної діяльності тримаючи в правій руці ніж нанесла співробітнику ТЦК та СП ОСОБА_8 два удари, а саме: один в ділянку спини справа в проекції 4-5 ребер, чим спричинила різану рану, а також один удар в ділянку правої кисті, чим спричинила різану рану. Відповідно до наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 зазначені тілесні ушкодження, відносяться до легких тілесних ушкоджень. У подальшому ОСОБА_5 , маючи на меті унеможливити рух транспортного засобу співробітників ТЦК та СП пробила два передніх колеса.

У подальшому, о 09 год 15 хв, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 побігли до траси та сіли в автомобіль сірого кольору, який повіз їх в сторону дачного кооперативу «Фотон».

Указаними діями ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_9 створили перешкоду у діяльності ЗСУ, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення у повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положенняст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,кожен окремо, визнали свою вину, підтвердили обставини, що викладені в обвинувальному акті, однак відмовилися давати пояснення по суті, разом з тим, підтвердили час, місце та всі факти вчинення кримінальногоо правопоршення, зазначені в обвинувальному акті. Суд приймає до уваги право обвинувачених не свідчити проти себе.

Потерпілий ОСОБА_8 надіслав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Будь яких претензій до обвинувачених не має. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за:

-ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, за:

-ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Підстав, у відповідності до ч. 3ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття та благодійна допомога ЗС України в розмірі 50 000 грн.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування майнової шкоди та благодійна допомога ЗС України в розмірі 50 000 грн.

Обставин, яка обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24.10.200 3року «Пропрактику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями) ,а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненн ікримінального правопорушення,і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимогст. 65 КК України, враховує наступне:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання (прокурор просив призначити покарання мінімальне, передбачене санкцією статті та застосувати іспитовий строк, потерпілийпоклався на розсуд суду);

відношення обвинувачених до вчиненого (розуміння і усвідомлення своєї протиправної поведінки, очікування невідворотності покарання,відшкодування завданої шкоди потерпілому, благодійна допомога ЗСУ);

ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливостійобставинивчинення кримінальних правопорушень: формувини (прямий умисел), мотив і мету (перешкоджання здійсненню мобілізаційних заходів), спосіб (шляхом фізичного впливу на військовослужбовців),стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (нездійснення у повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, нанесення легких тілесних ушкоджень);

наявність пом`якшуючих покарання обставин (щире каяття, відшкодування завданих збитків) та відсутність обтяжуючих обставин;

поведінку обвинуваченихв ході судового розгляду (обвинувачені визнали вину в повному обсязі);

особи обвинувачених, які раніше несудимі, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, неповнолітніх дітей на утриманні не мають.

За вищевикладених обставин, враховуючи, обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, суд вважає, що покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України слід призначити у виді позбавлення волі, крім того, ОСОБА_5 , за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити їй покарання у виді позбавлення волі.

Проаналізувавши поведінку ОСОБА_10 та ОСОБА_5 : визнання вини, щире каяття, відшкодування завданих збитків, надання благодійної допомоги ЗС України, враховуючи позицію сторони обвинувачення та потерпілого, матеріали досудових доповідей органу пробації, в яких зазначено, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що при призначенні покарання також має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених уКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і попередження вчинення ними нових злочинів без ізоляції їх від суспільства, у зв`язку з чим є можливим звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_11 від відбування покарання, в порядкуст.75 КК України, визначивши їм іспитовий строк та поклавши обов`язки відповідно дост. 76 КК України.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченим слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України, скасувавши накладені на них арешти.

Судові витрати за проведення судових експертиз становлять 16 936,60 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у виді застави в розмірі 102952 грн. до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

З урахуванням вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили, застава підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_12 .

Згідно вимог ч. 5ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 попереднє ув`язнення з 21.11.2025 року до 11.12.2025 року, з розрахунку день за день.

Враховуючи висновки суду, щодо можливості призначення покарання ОСОБА_4 з застосуванням іспитового строку, необхідно скасувати запобіжний захід у вигляді тривання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , звільнивши його із залу суду.

Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 попереднє ув`язнення з 21.11.2025 року до 16.03.2026 року, з розрахунку день за день.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Майнова шкода відшкодована.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 , визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 28ч., 1 ст. 114-1, ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин;

- за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1КК України виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

На підставі ч.1 ст..70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо вона на протязі іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, виконає покладені на неїобов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, у вигляді тривання під вартою, ОСОБА_4 скасувати, звільнивши його з під варти у залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 21.11.2025 року до 16.03.2026 року, з розрахунку день за день.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді застави в розмірі 102952 грн. до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили,повернути заставу у розмірі 102952 грн. заставодавцю ОСОБА_12 .

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 21.11.2025 року до 11.12.2025 року, з розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 16 936,60 грн.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, скасувавши накладений на них арешт:

- сейф-пакет №100642956, у якому знаходяться: мобільний телефон з встановленою сім-карткою НОМЕР_1 (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ); мобільний телефон з встановленими сім-картками НОМЕР_4 (ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ) ;чорний поліетиленовий пакет, горловина якого скріплена пломбою жовтого кольору №Е37885611 CONTROL, у якому знаходяться: чоловіча джинсова куртка; жіноча зимова куртка чорного кольору; дощовий плащ зеленого кольору;білий мішок, горловина якого опечатана пломбою жовтого кольору №Е 37885616 CONTROL, у якому знаходиться камуфльована куртка;паперовий конверт коричневого кольору, на зворотній стороні клапан конверту заклеєний та опечатаний паперовою биркою, №19/124/33о/д/08.02.2019-1Ф, у якому знаходиться ніж з червоною ручкою в чохлі-повернути за належністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого обмотана ниткою білого кольору, вільні кінці якої скріплені паперовою биркою Черкаського НДЕКЦ з написом «19/124/33о/д/08.02.2019-1Ф», у якому знаходиться автомобільне колесо (1);поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого обмотана ниткою білого кольору, вільні кінці якої скріплені паперовою биркою Черкаського НДЕКЦ з написом «19/124/33о/д/08.02.2019-1Ф», у якому знаходиться автомобільне колесо (2) -повернути за належністю ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбаченихстаттею 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1