Справа № 522/6926/26
Провадження № 1-кс/522/2156/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000088 від 22.04.2026 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідування встановлено, що 22.04.2026 до ЧЧ відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт заступника командира взіоду БПОП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про те, що 22.04.2026, під час несення служби, приблизно о 11:14 годині, за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 56, було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого виявлено речовину схожу на наркотичний засіб.

З метою виявлення та фіксації обставин кримінального проступку, 22.04.2026 дізнавачем проведено огляд місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 56, у парку «Дюківський сад» на відкритій місцевості.

До проведення огляду місця події був залучений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час проведення огляду, на запитання дізнавача, чи має він речі обіг яких обмежено, або заборонено, відповів, що має психотропну речовину «Солі», та добровільно видав один полімерний зіп-пакетик в якому знаходиться світла кристалічна речовина, який було вилучено, поміщено до спеціального пакету PSP1224214 та опечатано.

В подальшому прийнято постанову про визнання вилучених речей - речовими доказами в кримінальному провадженні.

Дізнавач та прокурор, посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого експертного дослідження, просять накласти арешт на вказане майно.

Дізнавач та прокурор у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, у якій клопотання підтримали та просили судове засідання провести за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КК України, дізнавач та прокурор просять розглядати клопотання про арешт майна без виклику особи, яка є його власником, з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна, прокурора та дізнавача.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Сектором дізнання ВнП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000088 від 22.04.2026 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 22.04.2026 року було виявлено полімерний зіп-пакетик в якому знаходиться світла кристалічна речовина, який було вилучено, поміщено до спеціального пакету PSP1224214 та опечатано.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, проведення експертного дослідження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на речі вилучені в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення 22.04.2026 огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 56, на відкритій місцевості, під час якого вилучено: один полімерний зіп-пакетик в якому знаходиться світла кристалічна речовина, який було вилучено, поміщено до спеціального пакету PSP1224214 та опечатано.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

11.05.2026