ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/3600/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/465/26 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-засудженого ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

-прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Берестинського районного суду Харківської області від 19 листопада 2025 року відносно ОСОБА_6 ,-

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою суд відмовив в задоволенні подання начальника Берестинського (Красноградського) районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 .

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію двічі 01.10.2024 року та 05.11.2024 року, що не є систематичним невиконанням обов`язків, а зміна місця проживання носила тимчасовий характер, пов`язаний із сімейними обставинами.

Крім того, на думку суду характер вчинених ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, за які він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та ухилитися від відбування покарання чи від контролю за його поведінкою.

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуване судове рішення скасувати, постановити свою ухвалу, якою задовольнити подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання.

Вказує, що ОСОБА_6 систематично вчиняв правопорушення, за що на нього було накладено адміністративні стягнення, а саме вчинив 4 адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, суд не врахував факти неявки ОСОБА_6 на реєстрацію 01.10.2024 ро ку та 05.11.2024 року.

По апеляційній скарзі представника органу пробації колегією суддів прийняте рішення про закриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку засудженого та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 23.11.2023 року, який набрав законної сили 25.12.2023 року, ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст.296 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

З дослідженої в судовому засіданні особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що 02.01.2024 року ОСОБА_6 був поставлений на облік в Красноградському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» Харківської області.

10.01.2024 року ОСОБА_6 були роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом та відповідальність в разі їх порушення.

Постановою фахівця Красноградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» від 10.01.2024 року ОСОБА_6 було встановлено дні явки до органу пробації перший, третій та четвертий четвер кожного місяця.

Згодом постановою фахівця Красноградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» від 06.02.2024 року дні явки на реєстрації ОСОБА_6 були змінені і встановлено обов`язок з`являтись один раз на місяць перший вівторок кожного місяця.

З листка реєстрації вбачається, що за період часу з 16.01.2024 року по 03.12.2024 року ОСОБА_6 двічі 01.10.2024 та 05.11.2024 року не з`явився на реєстрацію.

03.12.2024 року ОСОБА_6 добровільно з`явився до органу пробації та надав пояснення, в яких підтвердив факт неявки на реєстрацію 01.10.2024 року та 05.11.2024 року та про тимчасове не проживання за адресою : АДРЕСА_1 через конфлікт із дружиною, зазначивши, що станом на 03.12.2024 року він помирився із дружиною та продовжує мешкати за вказаною адресою.

З наявної в матеріалах справи характеристики та свідоцтв про народження дітей вбачається, що ОСОБА_6 одружений, працює неофіційно, разом із дружиною ОСОБА_11 та малолітніми дітьми проживають у житлі, яке винаймають за адресою: АДРЕСА_1 ; скарг на нього не надходило. ОСОБА_12 виховує дітей дружини ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спільних дітей - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постановами Красноградського районного суду Харківської області від 15.03.2024 року (справа № 626/1067/24) та від 09.04.2024 року (справа № 626/1352/24) ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за що 24.07.2024 року фахівцем органу пробації йому було винесено попередження.

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 23.09.2024 року (справа № 626/3394/24) ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.5 КВК України кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст.166 КВК України передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин.

Що стосується неявки ОСОБА_6 01.10.2024 року та 05.11.2024 року є неповажними, колегія суддів не вбачає з матеріалів справи беззаперечних доказів того що причини неявки ОСОБА_6 на реєстрацію до органу пробації 01.10.2024 року та 05.11.2024 року є неповажними.

ОСОБА_6 добровільно з`явився на реєстрацію, надав пояснення про існування у нього на час неявки сімейних обставин.

Крім того, стороною захисту повідомлено суд апеляційної інстанції, про те, що ОСОБА_6 виконує покладені на нього обов`язки, з`являється на реєстрацію до органів пробації.

Прокурор проти вказаного не заперечував.

За сказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для заміни покарання на реальне ОСОБА_6 на підставі двох неявок на реєстрацію.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою.

Характер вчинених ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, за які він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та ухилитися від відбування покарання чи від контролю за його поведінкою.

Сам факт притягнення до адміністративної відповідальності з урахуванням наведеного вище не може бути безумовним свідченням небажання засудженого стати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для його направлення для реального відбування покарання.

Крім того, як слушно пояснила захисник ОСОБА_8 під час судового розгляду, одна з постанов районного суду про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності була постановлена за події до набрання вироком законної сили, а тому ці події не можна вважати притягненням до відповідальності під час дії положень ст. 75 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів станом на час судового розгляду не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора і заміни покарання ОСОБА_6 на реальне.

Проте орган пробації, в разі невиконання ОСОБА_6 покладених на нього вироком суду обов`язків не позбавлений можливості знову звернутись до суду із відповідним поданням.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Берестинського районного суду Харківської області від 19 листопада 2025 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді