Справа № 444/688/26
Провадження № 1-кп/444/246/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000079, внесеного 17.10.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Новолуганське Артемівського району Донецької області, громадянина України, українця, не одруженого, невійськовозобов"язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; з середньою освітою, у відповідності до ст. 89 КК України раніше не судимого, адвокатом, нотаріусом чи депутатом не являється, паспорт № НОМЕР_1 виданий 07.11.2017 року, орган, що видав - 6336; РНККПО

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 26 травня 2025 року, діючи умисно, достовірно знаючи про відсутність у нього правових підстав володіння, користування земельною ділянкою, рішень органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність або оренду земельної ділянки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :19:000:0001 у с. Зашків Львівської міської територіальної громади, діючи всупереч вимогам ст. 14 Конституції України, ст. ст. 116, 123- 126, 150 Земельного Кодексу України, шляхом розорювання та засіяння кукурудзою, самовільно зайняв частину земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :19:000:0001 площею 3,0024 га, яка розташована у с. Зашків Львівської міської територіальної громади, та знаходиться на території з ґрунтами, які належать до 153 агровиробничої групи ґрунтів - Торфовища середньоглибокі і глибокі сильнорозкладені, осушені, та відповідно до статті 150 Земельного Кодексу України відноситься до особливо цінних земель.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив самовільне зайняття земельної ділянки особливо цінних земель, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннявизнав повністю, підтвердив факт і обставини вчинення такого. Розкаюється у вчиненому.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження.

Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи.

Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками.

Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз"яснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в самовільному зайнятті земельної ділянки особливо цінних земель, суд кваліфікує за ч. 2 ст.197-1 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає.

З довідки КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень" за № 639 від 12.02.2026 року видно, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку з травня 2022 року. Діагноз: розлади псизхіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, з врахуванням викладеного, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою він судиться, а саме у виді позбавлення волі.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який не працює, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, а тому суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України.

На період випробувального терміну суд покладає на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які вважає необхідними та достатніми для його виправлення.

Цивільний позов не заявлено.

Арешти не накладалися.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового терміну 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України з врахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1