Справа №366/266/26
Провадження №1-кс/366/88/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селище Іванків клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000425, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

3 грудня 2025 року до Іванківського районного суду Київської області надійшло вказане вище клопотання.

У клопотанні прокурор просить:

1.Накласти арешт на вилучені під час проведення 20.01.2026 року огляду місця події, а саме: вантажний автомобіль марки «ГАЗ» модель 53-Б, рама № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого перевозилась деревина, у виді соснових колод, довжиною по 30-40 см, об`ємом близько 4-5 м.куб. колоди дерев породи «Вільха», свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ТТН №Р09/3 від 09.02.2026 року.

2.Свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ТТН №Р09/3 від 09.02.2026 року, після проведення відповідних слідчих дій зберігати в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

3.Деревину та транспортний засіб зберігати на території ТОВ «ПМК-2», за адресою: вул. Поліський Шлях, 3, с-ще Іванків Вишгородського району Київської області;

.В обґрунтування клопотання зазначено, що групою слідчих слідчого відділення ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 10.02.2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 09.02.2026 о 15 год. 23 хв., через спецлінію 102, до чергової частини ВП №1 (смт.Іванків) Вишгородського РУП надійшло повідомлення ЄО № 1023, про те, що на асфальтній дорозі між с. Коленцівське та за с. Запрудка Вишгородського району Київської області в напрямку с. Запрудка, головним лісничим ДП "СЛП «Київоблагроліс» ОСОБА_4 , було зупинено вантажний автомобіль марки «ГАЗ» модель 53-Б, рама № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого перевозилась деревина, у виді соснових колод, довжиною по 30-40 см, об`ємом близько 4-5 м.куб., під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який надав ТТН №Р09/3 від 09.02.2026 року на вище вказаний автомобіль на перевезення деревини дров`яної промислового використання «Вільха» об`ємом близько 4-5 м.куб., які завантажувались в с. Запрудка Вишгородського району Київської області та мали розвантажуватись в с. Коленцівське Вишгородського району Київської області, що суперечить виявленим обставинам та внаслідок чого державі завдано шкоди.

Вказане вище повідомлення обліковане в Інформаційно-комунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України (журналі єдиного обліку) ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області під № 1023.

09 лютого 2026 року, в період часу з 15 год. 23 хв. по 18 год. 41 хв., як невідкладний захід, відповідно до вимог ч. 3 ст. 214, ч. 3 ст. 233, ст. 237 КПК України, до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з метою переслідування ймовірного злочинця та збереження речових доказів, дізнавачем СД ВП№1 ВРЗЗС СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , проведено огляд місця події, а саме: на відкритій ділянці місцевості, що відповідає координатам № 50.889844, 29.8268529, що на асфальтній дорозі між с. Коленцівське та за с. Запрудка Вишгородського району Київської області в напрямку с. Запрудка, було виявлено вантажний автомобіль марки «ГАЗ» модель 53-Б, рама № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого перевозилась деревина, у виді соснових колод, довжиною по 30-40 см, об`ємом близько 4-5 м.куб., під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який надав ТТН №Р09/3 від 09.02.2026 року на вище вказаний автомобіль на перевезення деревини дров`яної промислового використання «Вільха» об`ємом близько 4-5 м.куб., які завантажувались в с. Запрудка Вишгородського району Київської області та мали розвантажуватись в с. Коленцівське Вишгородського району Київської області, а в подальшому: свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ТТН №Р09/3 від 09.02.2026 року, було вилучено до СВ ВП№1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області. Вантажний автомобіль марки «ГАЗ» модель 53-Б, рама № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого перевозилась деревина, у виді соснових колод, довжиною по 30-40 см, об`ємом близько 4-5 м.куб.колоди дерев породи «Вільха», вилучено до майданчику ТОВ «ПМК-2», за адресою: вул. Поліський Шлях, 3, с-ще Іванків Вишгородського району Київської області.

10 лютого 2026 року в кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000056 від 10.02.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - визнано речовими доказом

Таким чином, прокурор вважає, що є достатні підстави вважати, що вказані речі та предмети є об`єктами кримінально протиправних дій; можуть підлягати спеціальній конфіскації; є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, відповідають критеріям, зазначеним та передбаченим ст. 98 КПК України, а незастосування заходів забезпечення кримінального провадження - шляхом накладення арешту на таке майно може призвести до його відчуження, знищення, приховування, перетворення або зміни.

Прокурор у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без участі прокурора.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 4 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч. 5 ст. 9 КПК).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів».

Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З урахуванням практики ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom) від 30.08.1990, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04. 2011, (заява № 42310/04, §175), слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З таких висновків ЄСПЛ також вбачається, що при розгляді клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадженні, слідчий суддя позбавлена можливості встановлювати наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді в органі досудового розслідування, а лише дослідити та надати належну оцінку доводам сторін та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Окрім того, ЄСПЛ через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Необґрунтована відмова у накладені арешту на майно може спричинити серйозні наслідки, що може позначитися як на забезпеченні можливості успішного кримінального провадження, так і на правах інших осіб, на забезпечення яких спрямований такий арешт.

До аналогічного за змістом висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 26.06.2018 у справі № 657/683/17.

З огляду на вивчені та дослідженні долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, що надані прокурором, слідчим суддею встановлено таке.

Слідчим суддею встановлено, що згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000056 від 10.02.2026 року порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 України.

Згідно протоколу огляду місця події 09 лютиого 2026 року, в період часу з 15 год. 23 хв. по 18 год. 41 хв., як невідкладний захід, відповідно до вимог ч. 3 ст. 214, ч. 3 ст. 233, ст. 237 КПК України, до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з метою переслідування ймовірного злочинця та збереження речових доказів, дізнавачем СД ВП№1 ВРЗЗС СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , проведено огляд місця події, а саме: на відкритій ділянці місцевості, що відповідає координатам № 50.889844, 29.8268529, що на асфальтній дорозі між с. Коленцівське та за с. Запрудка Вишгородського району Київської області в напрямку с. Запрудка, було виявлено вантажний автомобіль марки «ГАЗ» модель 53-Б, рама № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого перевозилась деревина, у виді соснових колод, довжиною по 30-40 см, об`ємом близько 4-5 м.куб., під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який надав ТТН №Р09/3 від 09.02.2026 року на вище вказаний автомобіль на перевезення деревини дров`яної промислового використання «Вільха» об`ємом близько 4-5 м.куб., які завантажувались в с. Запрудка Вишгородського району Київської області та мали розвантажуватись в с. Коленцівське Вишгородського району Київської області, а в подальшому: свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ТТН №Р09/3 від 09.02.2026 року, було вилучено до СВ ВП№1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області. Вантажний автомобіль марки «ГАЗ» модель 53-Б, рама № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого перевозилась деревина, у виді соснових колод, довжиною по 30-40 см, об`ємом близько 4-5 м.куб.колоди дерев породи «Вільха», вилучено до майданчику ТОВ «ПМК-2», за адресою: вул. Поліський Шлях, 3, с-ще Іванків Вишгородського району Київської області.

Постановою слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 від 10 лютого 2026 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000056 від 10.02.2026 року: вантажний автомобіль марки «ГАЗ» модель 53-Б, рама № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого перевозилась деревина, у виді соснових колод, довжиною по 30-40 см об`ємом близько 4-5 м. куб колоди дерев породи « Вільха», свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ТТН №РО9/3 від 09.02.2026 року.

Обставини викладені у клопотанні, підтверджуються:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається внесення відомостей 10.02.2026 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України;

копією рапорту;

копією протоколу огляду місця події від 09.02.2026 року з ілюстрованою таблицею;

копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ;

копією протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 10.02.2026 р.;

постановою про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберіганні від 10.02.2025р.;

Як визначено частиною другою статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Вирішуючи питання про спосіб накладення арешту на дворучну пилу, слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 173 КПК України та приходить до наступного.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч.1 ст. 369 КК України, тобто за фактом надання неправомірної вигоди.

З огляду на предмет кримінального провадження вилучене майно підпадає під ознаки речового доказу, визначені ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що ця дерева може бути об`єктом проведення слідчих дій, необхідних для встановлення обставин вчинення правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на тимчасово вилучене майно заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, при цьому такий арешт буде співрозмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження та не спричинить надмірних та невиправданих негативних наслідків для його власника.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 173, 174, 369, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

1. Накласти арешт на вилучені під час проведення 20.01.2026 року огляду місця події, а саме: вантажний автомобіль марки «ГАЗ» модель 53-Б, рама № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого перевозилась деревина, у виді соснових колод, довжиною по 30-40 см, об`ємом близько 4-5 м.куб. колоди дерев породи «Вільха», свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ТТН №Р09/3 від 09.02.2026 року.

2.Свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ТТН №Р09/3 від 09.02.2026 року, після проведення відповідних слідчих дій зберігати в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

3.Деревину та транспортний засіб зберігати на території ТОВ «ПМК-2», за адресою: вул. Поліський Шлях, 3, с-ще Іванків Вишгородського району Київської області;

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1