Справа №454/1774/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2026 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000052 від 30.04.2026 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Розжалів, Радехівського району, Львівської області, місце реєстрації - АДРЕСА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Сокальського районного суду Львівської області в порядку ст. 302 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні.

Суд, вивчивши в порядку спрощеного провадження вказаний обвинувальний акт з долученими до нього письмовою заявою підозрюваного ОСОБА_3 , складеною в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку та матеріалами досудового розслідування, вважає встановленим наступне.

ОСОБА_3 порушуючи вимоги законодавства, а саме:

- ч. 7 ст. 41 Конституції України згідно з якими визначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі,

- п.п. а, б, г ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України згідно з якими власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі,

- ст. 35 Закону України «Про охорону земель» згідно з якими власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу,

- ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про охорону земель» згідно з якими охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, а також обмеження їх вилучення (викупу) для несільськогосподарських потреб. Зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення допускається лише за умови обґрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом,

- ч. 1, 2 ст. 37 ЗУ «Про охорону земель» згідно з якою власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.

Так, на земельній ділянці кадастровим номером :05:000:0166 та суміжній ділянці без кадастрового номеру, належних ОСОБА_4 , що розташовані поблизу с. Тартаків Шептицького району Львівської області, з цільовим призначенням для ведення селянського господарства, нехтуючи вищевказаними вимогами законодавства, ОСОБА_3 при облаштуванні системи поливу та меліорації, проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:000:0166 та суміжної ділянки без кадастрового номеру, належних ОСОБА_4 , що розташовані поблизу с. Тартаків Шептицького району Львівської області, при облаштуванні системи поливу та меліорації вирішив без зміни її цільового призначення та переведення в землі водного фонду облаштувати на вказаній земельній ділянці штучну водойму для власних потреб. Не ініціюючи питання зміни цільового призначення вищевказаної земельної ділянки та не маючи в наявності готового та затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено але не пізніше 09.03.2026р., за допомогою активного використання сільськогосподарської техніки, шляхом виїмки (зняття) ґрунтового покриву, незаконно облаштував на згаданій земельній ділянці штучну водойму, площею 0,0043 га. Внаслідок самовільного облаштування ОСОБА_3 штучної водойми, без зміни цільового призначення земельної ділянки, на якій він виконував роботи з облаштування системи поливу та меліорації, виділеній для ведення селянського господарства, з кадастровим номером :05:000:0166 та суміжної ділянки без кадастрового номеру, належних ОСОБА_4 , що розташовані поблизу с. Тартаків Шептицького району Львівської області, частина земельних ділянок безпідставно була виведена із земель сільськогосподарського обороту, що унеможливлює подальше використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Частину земельної ділянки, на якій облаштовано штучну водойму, ОСОБА_3 продовжує використовувати не за цільовим призначенням.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив без господарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.254 КК України.

На виконання вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, судом у вироку за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначено встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо призначення ОСОБА_3 виду й розміру покарання за вказаний кримінальний проступок, то суд виходить з наступного.

Санкцією ч. 1 ст. 254 КК України передбачено як альтернативні такі види основних покарань: штраф, пробаційний нагляд, обмеженням волі, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю або без такого.

З урахуванням наданих суду даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, щире каяття у вчиненому, відшкодування спричиненої шкоди, що судом визнається як обставина, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не вживалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 302, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий:ОСОБА_1