Справа № 524/2712/24
Провадження № 1-кс/524/664/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2026 року слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні №0000203 від 08.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про визначення долі речових доказів у кримінальному провадженні №0000203 від 08.03.2024 року.

В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що у провадженні підрозділу дізнання Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження № 0000203 від 08.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшла доповідна записка від старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_4 , про те що 07.03.2024 в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень автомобіля Kia Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 р.в., що ідентифікаційне номерне позначення кузова НОМЕР_2 піддавалося зміні не в умовах заводу виробника.

Постановою дізнавача від 08.03.2024 у вказаному кримінальному провадженні автомобіль Кі Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 р.в., визнано речовим доказом. Вказаний транспортний засіб зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області.

Ухвалою слідчого судді від 13.03.2024 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на автомобіль марки Kia Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 р.в. із забороною користуватись та розпоряджатись транспортним засобом.

Відповідно до Висновку експерта № CE-19/117-24/7447-КДТ3 від 03.05.2024 р. ідентифікаційне номерне позначення кузова наданого на дослідження автомобіля КІА CERATO, державний номерний знак НОМЕР_3 ,' піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника.

Ідентифікаційне номерне позначення кузова наданого на дослідження автомобіля KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1 , піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника шляхом вирізання фрагменту номерної деталі з первинним номерним позначенням та вварюванням в це місце фрагменту номерної деталі іншого автомобіля з нанесеним на ньому номерним позначенням « НОМЕР_2 ".

Встановити первинне ідентифікаційне номерне позначення кузова наданого на дослідження автомобіля KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1 не виявилося можливим в зв?язку з вирізанням фрагменту номерної деталі з первинним позначенням, а також відсутністю на кузові інших дублюючих носіїв інформації.

У подальшому 04.03.2026 р. дізнавачем прийнято рішення про закриття згаданого кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Враховуючи те, що кримінальне провадження №0000203 від 08.03.2024 року, в рамках якого було вилучено майно і визнано речовими доказами, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, з метою вирішення долі речових доказів, прокурор просить передати вказане майно в дохід держави на потреби Збройних Сил України або Національної гвардії України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, встановив наступне.

У Кременчуцькому РУП ГУ НП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження № 0000203 від 08.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

04.03.2026 р. дізнавачем цього органу досудового розслідування прийнято рішення про закриття згаданого кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Доля заарештованих речових доказів ні дізнавачем, ні прокурорм при закритті кримінального провадження не вирішувалася.

Прокурор не подав слідчому судді достовірні відомості щодо вирішення долі речових доказів як до закриття кримінального провадження, так і після закриття, а також вжиття заходів стосовно належного повідомлення користувача цього майна.

Слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України.

У ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження. Крім того у вказаній нормі КПК України також вказано, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Зокрема, у пункті 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як визначено ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

З моменту постановлення дізнавачем постанови про закриття кримінального провадження, досудове розслідування є закінченим, а відтак слідчий суддя позбавлений процесуальних повноважень вирішувати питання про долю речових доказів поза межами досудового розслідування, крім випадків оскарження постанов про закриття кримінального провадження у порядку ст. 303 КПК України.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите дізнавачем (слідчим), клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України про долю речових доказів вирішується саме судом, а не слідчим суддею.

При цьому, слідчий суддя керується правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024 р. у справі № 554/2506/22.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, наведений вище висновок підлягає врахуванню слідчим суддею при застосуванні ч. 9 ст. 100 КПК України.

Висновок є актуальним, зокрема, зі змісту постанов Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 21.05.2025 р. у справі № 932/418/24 та від 04.06.2025 р. у справі № 161/4116/24 випливає, що у цих справах клопотання про вирішення долі речових доказів у порядку ст. 100 КПК України після закриття кримінального провадження слідчим були вирішені ухвалою суду, а не ухвалою слідчого судді. До того ж, чинним КПК України визначено, що ухвала суду про вирішення долі речових доказів після закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному поряду, натомість не передбачено апеляційне оскарження ухвали саме слідчого судді з вказаного питання.

Частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того у ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що до повноважень слідчого судді не відноситься розгляд клопотання про долю речових доказів, поданого в порядку ч. 9 ст. 10 КПК України, оскільки кримінальне провадження №0000203 від 08.03.2024 року, є закритим, а досудове розслідування у кримінальному провадженні є закінченим, доля речових доказів підлягає вирішенню саме судом, а тому клопотання про долю речових доказів підлягає поверненню прокурору.

Також слідчий суддя звертає увагу прокурора на відсутність в КПК України ч. 9 ст. 290 КПК України, на яку він посилався в клопотанні.

Керуючись ст. 3, 9, 26, 100, 110, 220, 309, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про передачу у власність держави речових доказів у кримінальному провадженні №0000203 від 08.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, повернути прокурору без розгляду.

Роз`яснити прокурору, що після закриття кримінального провадження питання про долю речових доказів підлягає вирішенню саме судом відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя