Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1215/26
Провадження № 1-в/279/80/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням Коростенського РС № 1 філіі ДУ "Центр пробації" у Житомирській області про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

В.о. начальника Коростенського РС № 1 філіі ДУ "Центр пробації" у Житомирській області ОСОБА_4 звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з поданням про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 .

На обгрунтування подання зазначає, що при виконанні вироку Корольовського районного суду міста Житомира від 26.06.2023 року відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стало відомо, що 15.04.2025 Голосіївським районним судом міста Києва гр. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, поглинути покаранням, призначеним даним вироком, відбуте повністю покарання, призначене вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2024 та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. Вирок від 26.06.2023 року (справа №296/4266/23) Корольовського районного суду міста Житомира, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.185, ч.З ст.15 ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.І ст. 70, ст. 75, ст.76 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з випробуванням, із іспитовим терміном на 2 роки не врахований в призначенні остаточного покарання в резолютивній частині судового рішення. Станом на 24.02.2026 засуджений ОСОБА_3 міру кримінального покарання за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 15.04.2025 відбуває в Державній установі «Коростенська виправна колонія (№71)».

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд клопотання переданий судді ОСОБА_1 та призначений на 11:30 годину11.03.2026 року.

Про дату, час та місце розгляду клопотання учасники провадження повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду подання, участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасниками не заявлено.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього документи, дійшов такого висновку.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, про застосування покарання за наявності кількох вироківподається до суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Дослідженням змісту вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 26.03.2023 року встановлено, що ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.З ст. 15 ч,4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України з призначенням йому покарання: за ч.4 ст. 185 КК України - п`ять років позбавлення волі;-за ч.З ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - чотири роки шість місяців позбавлення волі; за ч,2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - чотири роки дев"ять місяців позбавлення волі. На підставі ч.І ст. 70 КІС України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання. якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Злочини були вчинені ОСОБА_3 24.02.2022 року, 03.05.2022 року, 20.05.2022 року.

Також встановлено, що вироком Дарницького районного суду м.Києва від 16.05.2024 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК та ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки; за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років. Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 вираховувати з дня фактичного затримання, а саме, з 6 травня 2024 року. Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язненню 6 травня 2024 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Злочини за цим вироком були вчинені ОСОБА_3 08.01.2022 року, 29.05.2022 року, 03.06.2022 року, 04.06.2022 року, 24.06.2022 року.

Згідно з вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 15.04.2025 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип визначення остаточного покарання шляхом поглинення меншо суворого покарання більш суворим, призначеним даним вироком, відбуте повністю покарання, призначене вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2024 та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обраховувати згідно з вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2024 з дня фактичного затримання 06.05.2024 року. Злочин за даним вироком був вчинений ОСОБА_3 17.03.2024 року.

Отже, вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 15.04.2025 року не було вирішено питання про призначення покарання за сукупністю вироків і вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 26.03.2023не був врахований.

При вирішенні питання про застосування покарання за наявності кількох вироків суд враховує таке.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ №11 "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" від 21.12.1990 року, суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого. Зокрема, не можна у такому порядку: призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст.43 КК України ( 2001-05 ) не було вирішено.

Згідно роз`яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 , коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Судом встановлено, що злочин, за який був засуджений ОСОБА_3 вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 15.04.2025 року був вчинений ним 17.03.2024 року, тобто після постановлення відносно нього вироку Корольовського районного суду міста Житомира від 26.06.2023 року, отже за таких обставин слід застосовувати правила призначення покарання за сукупності вироків, передбачені ч.1 ст.71 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Порядок застосування покарання засудженому, стосовно якого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній вирок, суд зобов`язаний керуватися ст. 71 КК України та призначити за правилами цієї статті покарання шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а остаточне покарання повинно бути більшим, ніж призначене за кожним з вироків окремо.

Крім того, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

Однак матеріали подання не містять відомостей про те, чи було відомо Дарницькому районному суду м.Києва та Голосіївському районному суду м.Києва про наявність ухваленого відносно ОСОБА_3 вирокуКорольовського районного суду міста Житомира від 26.06.2023 року, який згідно штампу набрав законної сили 27.07.2023 року, а також не вказано якою є частина невідбутого за ним покарання.

Натомість у силу ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого щодо виконання ухвалених відносно нього вироків, враховуючи недопустимість погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків за правилами ст.71 КК України у задоволенні подання слід відмовити, а вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 26.03.2023 виконувати самостійно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання в.о. начальника Коростенського РС № 1 філіі ДУ "Центр пробації" у Житомирській області ОСОБА_6 про застосування покарання за вироками Корольовського районного суду міста Житомира від 26.06.2023 року та Голосіївського районного суду м.Києва від 15.04.2025 року (з урахуванням вироку Дарницького районного суду м.Києва від 16.05.2024 року) за правилами ст.71 КК України відмовити.

Визначити, що вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 26.06.2023 року відносно ОСОБА_3 слід виконувати самостійно від вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 15.04.2025 року (з урахуванням вироку Дарницького районного суду м.Києва від 16.05.2024 року).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Для особи, яка тримається під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційноїскарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали направити засудженому, прокурору, установі виконання покарань.

Суддя: ОСОБА_7