Провадження №11-кп/991/26/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

11 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора на вирок Вищого антикорупційного суду від 19.11.2024 у кримінальному провадженні № 0000241 від 14.07.2016 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, непрацюючої, маючої на утриманні малолітню дитину з інвалідністю, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до обвинувального акта зі зміненим обвинуваченням ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_8 24.06.2014 о 10 год. 12 хв. отримала телефонний дзвінок від ОСОБА_11 , вони домовились про зустріч 25.06.2014. Обвинувачена була попереджена про ОСОБА_11 як про довірену особу кінцевого бенефіціарного власника (контролера) групи суб`єктів господарської діяльності (ТОВ «Інкомм», ТОВ «Алеварус», ТОВ «Люксвен»).

25.06.2014 у період часу із 10 год. 05 хв. до 10 год. 40 хв., поблизу адміністративної будівлі ДП «Укрзалізничпостач» за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 17-Б, під час зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 останній повідомив їй, що він є представником ОСОБА_12 та за його дорученням довів до її відома визначену роль у спільній злочинній діяльності.

Одночасно із цим ОСОБА_11 отримав згоду від ОСОБА_8 на вчинення нею злочинних дій.

04.07.2014 у період часу із 08 год. 26 хв. до 09 год. 23 хв., поблизу адміністративної будівлі ДП «Укрзалізничпостач» за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 17-Б, ОСОБА_8 зустрілась із ОСОБА_11 , якому вони надали рекомендації подати заявки на участь у конкурсі та отримати тендерну документацію, узгодили подальші спільні дії з належної підготовки документів конкурсних торгів.

ОСОБА_8 отримала вказівку від невстановленої службової особи ДП «Укрзалізничпостач» шляхом зловживання своїм службовими обов`язками надавати допомогу ОСОБА_11

ОСОБА_8 у період із 09.07.2014 до дати подання пропозицій конкурсних торгів - 24.07.2014 та дати офіційної оцінки пропозицій - 05.08.2014, неодноразово спілкувалась із ОСОБА_11 та заступником директора (головою комітету із конкурсних торгів) ДП «Укрзалізничпостач», обговорюючи з ними правильність заповнення документів конкурсних торгів, необхідність унесення до них змін або доповнень, здійснювала попередню перевірку їх на відповідність кваліфікаційним та технічним вимогам документації конкурсних торгів.

ОСОБА_8 досягла домовленості із ОСОБА_11 про їх готовність використати своє службове становище та виконати дії, визначені спільним планом злочинної діяльності.

ОСОБА_8 23.07.2014, у період часу з 17 год. 32 хв. до 18 год. 26 хв. зустрілась із ОСОБА_11 поблизу адміністративної будівлі ДП «Укрзалізничпостач» за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 17-Б, де отримала від нього для вивчення, перевірки та усного погодження правильності їх складення документи конкурсних торгів ТОВ «Інкомм» та ТОВ «Алеварус».

28.07.2014 близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_8 поблизу адміністративної будівлі ДП «Укрзалізничпостач» за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 17-Б, зустрілася із ОСОБА_11 , підтвердила йому свою обізнаність про ТОВ «Інкомм» та ТОВ «Алеварус» як про учасників конкурсних торгів, ще раз перевірила їх документи та повідомила про свою готовність до вчинення нею дій, направлених на сприяння у перемозі вказаних учасників у конкурсних торгах та створення умов для подальшого заволодіння коштами ДП «Укрзалізничпостач».

На зустрічі, яка відбулася 04.08.2014 у період з 11 год. 59 хв. до 14 год. 36 хв., поблизу адміністративної будівлі ДП «Укрзалізничпостач» за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 17-Б, ОСОБА_8 , ще до дня засідання комітету із конкурсних торгів ДП «Укрзалізничпостач» із оцінки пропозицій, прийняття рішення про акцепт пропозиції та його оприлюднення (інформація про акцепт розміщена у Віснику державних закупівель від 11.08.2016 № 61), повідомила ОСОБА_11 про визначення ТОВ «Інкомм» як переможця торгів, офіційне оголошення про що стане відомо лише 08.08.2014.

ОСОБА_8 , з метою реалізації спільного злочинного умислу на заволодіння коштами ДП «Укрзалізничпостач», 05.08.2014 о 16 год. 00 хв. у адміністративній будівлі за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 17-Б, під час засідання комітету конкурсних торгів ДП «Укрзалізничпостач» щодо оцінки пропозицій учасників торгів умисно, із корисливих спонукань, не повідомила членам Комітету відомості про пов`язаність ТОВ «Інкомм» та ТОВ «Алеварус», а також не ініціювала розгляд комітетом питання про необхідність безумовного відхилення пропозицій вказаних компаній із підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державні закупівлі». За вказаних обставин ОСОБА_8 увела в оману членів комітету та створила необхідні умови для зловживань своїм службовим становищем усупереч економічним інтересам державного підприємства на користь ТОВ «Інкомм».

«Інкомм» та ТОВ «Алеварус» під час підготовки документів та участі в процедурі закупівлі діяли не самостійно, а узгоджували свої дії, шляхом їх координування ОСОБА_11 , а здобуття перемоги ТОВ «Інкомм» у процедурі закупівлі забезпечувалося не завдяки об`єктивно досягненій перевазі над ТОВ «Алеварус», а виключно через їх спільну завчасну домовленість між собою та ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_8 у період з 23.06.2014 по 03.12.2014, перебуваючи на посаді начальника управління закупівельних процедур ДП «Укрзалізничпостач», будучи членом комітету з конкурсних торгів указаного підприємства, діючи умисно, за попередньою змовою із заступником директора (головою комітету з конкурсних торгів) ДП «Укрзалізничпостач» (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), зловживаючи під час проведення процедури закупівлі метизної продукції для потреб «ДП «Урзалізничпостач» своїм службовим становищем за пособництва кінцевого бенефіціарного власника групи суб`єктів господарської діяльності (ТОВ «Інкомм», ТОВ «Алеварус», ТОВ «Люксвен») матеріали щодо якого розслідуються в окремому провадженні, ОСОБА_11 та директора ТОВ «Інкомм» ОСОБА_13 , матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, що полягало в умисному протиправному, всупереч інтересам ДП «Укрзалізничпостач» та з метою одержання неправомірної вигоди для ТОВ «Інкомм», використанню нею свого службового становища, спрямованого на сприяння, акцепт пропозиції та укладення із ТОВ «Інкомм» договору поставки № ЦХП-05-02614-01 від 22.08.2014, із завідомо завищеною ціною продукції, вчинила розтрату грошових коштів ДП «Укрзалізничпостач», перерахованих на виконання вказаного договору на банківський рахунок ТОВ «Інкомм» у вигляді оплати за поставлену метизну продукцію, у розмірі 21 470 164, 42 гривень, тобто в особливо великих розмірах.

ОСОБА_8 під час досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 191 КК України як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Вироком Вищого антикорупційного суду від 19 листопада 2024 року обвинувачену ОСОБА_8 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.191 КК України, та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Скасовано арешт автомобіля марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2017.

За висновком суду прокурор не довів поза розумним сумнівом, що ОСОБА_8 вчинила розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах. Документи, висновки експертів, показання ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та свідків сторони обвинувачення у своїй сукупності не доводять наведені факти.

Оскільки, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 уклали з стороною обвинувачення угоду про визнання винуватості, суд вважає, що надання обвинувальних показань щодо ОСОБА_8 було умовою її укладення. Незважаючи на це, показання ОСОБА_13 не доводять винуватості ОСОБА_8 , їй невідомо, які заходи вживала ОСОБА_8 для забезпечення перемоги ТОВ «Інкомм», станом на час проведення торгів вони ніколи не спілкувалися, не зустрічалися. За висновком суду одних показань ОСОБА_11 недостатньо для встановлення поза розумним сумнівом факту обізнаності ОСОБА_8 із наміром учасників завищити ціни понад нормальний (прийнятний) рівень.

Оскільки, ОСОБА_8 як начальник управління закупівельних процедур не була розпорядником коштів підприємства (такими повноваженнями наділені виключно особи, які розпоряджаються рахунком підприємства, уповноважені на укладення договорів, як правило це керівник, його заступники, головний бухгалтер, суд вважає, що майно не було їй ввірене, у зв`язку з чим, вона не є суб`єктом розтрати.

За висновком суду наведена в протоколі огляду мобільного телефона ОСОБА_11 від 15.10.2016 переписка з ОСОБА_12 про неодноразові зустрічі з ОСОБА_8 , узгодження з нею правильності підготовки та подання документів відповідного товариства не свідчить про домовленості ОСОБА_11 щодо результатів тендеру з ОСОБА_8 , чи будь-які обіцянки з її боку. Ця переписка не вказує поза розумним сумнівом на дії самої ОСОБА_8 , а свідчить про те, як ОСОБА_11 інформував про ймовірні зустрічі з ОСОБА_8 абонента, з яким він переписувався. Згадка по-батькові ОСОБА_8 «ОСОБА_8» може вказувати, що ОСОБА_11 знайомий з нею і можливо отримував від неї деякі роз`яснення, однак не свідчить про обізнаність ОСОБА_8 про змову між ТОВ «Інком» та ТОВ «Алеварус» та її умисел на вчинення розтрати.

Наведена в протоколі огляду мобільного телефона ОСОБА_11 від 15.10.2016 переписка здійснювалась без участі ОСОБА_8 , крім показань ОСОБА_11 відсутні інші докази про його спілкування безпосередньо з ОСОБА_8 .

Суд вважає, що надання ОСОБА_8 , як начальником управління закупівельних процедур ДП «Укрзалізничпостач» учасникам конкурсних процедур консультацій чи роз`яснень щодо підготовки документів, інформації одному з учасників щодо проекту майбутнього рішення про визначення переможця, саме по собі не може вважатись розтратою або пособництвом у вчиненні злочину.

Крім «показань ОСОБА_11 про те, що він повідомляв ОСОБА_8 про свій намір завищити ціни, прокурор не надав жодного доказу про те, що ОСОБА_8 була обізнана із фактом змови учасників торгів, завищення ціни і надавала їм консультації саме для забезпечення перемоги конкретного учасника, із завищеною понад прийнятний рівень ціною, та спричинення ДП «Укрзалізничпостач» таким чином майнової шкоди».

Висновки експерта ОСОБА_14 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 18.11.2016, експерта ОСОБА_15 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 29.12.2016, експертів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи від 14.06.2017 не є достовірними доказами та не доводять, що в результаті здійснення закупівлі, яка є предметом розгляду цієї справи мало місце заволодіння майном ДП «Укрзалізничпостач», внаслідок якого йому завдано збитки.

Не погодившись з вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, призначити їй покарання у виді дев`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у юридичних особах публічного права, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на три роки, з конфіскацією усього належного їй майна.

На виконання вироку взяти обвинувачену ОСОБА_8 під варту негайно.

Стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 34337,20 гривень.

Апеляційна скарга обґрунтована незаконністю та необґрунтованістю вироку через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд згадуючи про «декількох осіб, які уклали із прокурором угоду про визнання винуватості, а також третіх осіб», із самого початку викладення своїх висновків штучно звужує обсяг фактичних обставин, дослідження яких необхідне для правильного вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченої.

Судом штучно відкинуто можливість ОСОБА_18 виступати суб`єктом розтрати грошових коштів ДП «Укрзалізничпостач» та діяти всупереч своїм посадовим обов`язкам, тобто, зловживати своїм службовим становищем.

Оцінюючи можливість ОСОБА_8 виступати суб`єктом розтрати чужого майна, суд безпідставно послався на п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику в справах про злочини проти власності», «згідно якого предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо», оскільки наведене стосується лише кваліфікації складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, а не кваліфікації розтрати з додатковою ознакою «шляхом зловживання службовим становищем».

Судом першої інстанції не досліджено питання наявності у ОСОБА_8 права оперативного управління майном (грошовими коштами підприємства) внаслідок свого службового становища.

Зазначає, що ОСОБА_8 надаючи роз`яснення щодо документації конкурсних торгів потенційним учасникам закупівель, у тому числі, ОСОБА_11 протягом червня-липня 2014 року діяла всупереч своїм службовим обов`язкам, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Висновок суду про те, що встановлення факту змови між ТОВ «Інкомм» та ТОВ «Алеварус» «виходить за межі судового розгляду, в якому розглядається виключно обвинувачення, висунуте ОСОБА_8 ». не відповідає фактичним обставинам справи.

Узгодженість дій ТОВ «Інкомм» та ТОВ «Алеварус», обізнаність ОСОБА_8 про неї є важливими фактичними обставинами, висновки суду стосовно яких впливають на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченої. Обмеживши себе у дослідженні таких обставин, суд автоматично не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, зокрема копію протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_11 від 15.10.2016.

Суд не проаналізував вказану ним сукупність доказів (документи, висновки експертів, показання ОСОБА_11 та свідків сторони обвинувачення) з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а лише перерахував надані сторонами кримінального провадження та досліджені докази, у тому числі ті, які не стосувались встановлення винуватості чи невинуватості ОСОБА_8 в інкримінованому злочині. Частина таких доказів надавалась суду до зміни обвинувачення для встановлення винуватості чи невинуватості інших обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, які ОСОБА_8 не інкримінувались. Суд обмежився вибірковим аналізом кількох досліджених доказів, за наслідками якого зробив висновок про недостатність усієї сукупності для доведення винуватості ОСОБА_8 .

За версією обвинувачення умисел ОСОБА_8 полягав у тому, що вона достовірно знаючи про пов`язаність ТОВ «Інкомм» та ТОВ «Алеварус» між собою, свідомо не доповіла про це іншим членам тендерного комітету, з метою запобігти відмові їм в участі у конкурсних торгах. Вплив ОСОБА_8 полягав у неповідомленні членам комітету підстав для відхилення пропозицій вказаних компаній, з огляду на те, що пропозиція була подана учасником процедури закупівлі, який є пов`язаною особою з іншими її учасниками.

Показання обвинуваченої про те, що «вона надавала ОСОБА_11 роз`яснення щодо участі в процедурі тендерної закупівлі на тих же умовах що й іншим учасникам, а зустрічалася з ОСОБА_11 виключно на робочому місці та в межах робочого часу, спілкувалася лише по службовому телефону, також наголошувала, що месенджерами вона при спілкуванні з ОСОБА_11 не користувалась, ніяких засобів конспірації не використовувала; також вона спілкувалась і з іншими учасниками закупівель, але виключно в межах повноважень» суперечать фактичним обставинам справи та не підтверджуються іншими доказами.

Відповідно до протоколу огляду від 01.08.2017 дані оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», послугами якого користувалась ОСОБА_8 та протоколу огляду від 02.08.2017 дані оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», послугами якого користувався ОСОБА_11 , численні телефонні з`єднання між ними впродовж червня-серпня 2014 року дійсно мали місце. Місцезнаходження ОСОБА_11 на час цих та інших з`єднань вказує на його фізичну присутність поблизу адміністративного приміщення ДП «Укрзалізничпостач», тобто на обґрунтованість твердження обвинувачення про очні зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Показання свідків не спростовують версію сторони обвинувачення, що контакти між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 відбувалися у форматі очних зустрічей.

Висновки суду про сумніви в достовірності показань ОСОБА_11 , які викликає повідомлена ним інформація щодо зустрічей із ОСОБА_8 поза приміщенням управління, на вулиці, поблизу адміністративної будівлі ДП «Укрзалізничпостач», за адресою м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський, 17-Б, не підтверджуються доказами сторони захисту, дослідженими під час судового розгляду.

Безпідставними є сумніви суду в достовірності протоколу огляду ОСОБА_11 в частині наведення дати та часу, викликані тим, «що посилання на час дату та час у ньому здійснені у форматі UTC+O, що не відповідає Київському часу, в той час, коли огляд згідно з протоколом проводився детективом у місті Києві».

Відповідно до мотивувальної частини вироку суд оцінював показання свідків, ОСОБА_11 , протокол огляду листування ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , факт спричинення майнової шкоди на предмет доведеності первинного обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах, про зміну якого прокурор прийняв рішення шляхом подання обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням. Такі висновки суду суперечать межам судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Зазначає, що твердження суду про недоведення завданої шкоди ДП «Укрзалізничпостач» не підтверджуються дослідженими в судовому засіданні висновками експертиз.

Оцінюючи висновок судово-товарознавчої експертизи від 18.11.2016 (повністю), висновок судово-економічної експертизи від 29.12.2016 (повністю) та висновок комісійної судово-економічної експертизи від 14.06.2017 (у частині різниці між сумою коштів, отриманою ТОВ «Інкомм» від ДП «УЗП» згідно договору поставки від 22.08.2014 № ЦХП-05-02614-01 та вартістю такої продукції за цінами, визначеними у висновку судово-товарознавчої експертизи, тобто в частині відповіді на четверте питання), суд не врахував, що згадані висновки не покладені в основу обвинувачення щодо ОСОБА_8 .

Зазначає, що первинними документами взаємовідносин ТОВ «Інкомм» із ДП «Укрзалізничпостач» щодо постачання метизної продукції протягом 2014 року, документами щодо договірних взаємовідносин між ТОВ «Інкомм» та ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» за договором поставки № 11360 від 15.07.2014, листуванням між ДП «Укрзалізничпостач» та ТОВ «Інкомм» щодо відвантаження метизної продукції за договором поставки № ЦХП-05-02614-01 від 22.08.2014 у сукупності підтверджується розмір доходу, який ТОВ «Інкомм» отримало внаслідок неправомірної перемоги у процедурі закупівлі, а отже коштів, розтрачених ДП «Укрзалізничпостач».

Суд не надав оцінки висновку комісійної судово-економічної експертизи від 14.06.2017 щодо розміру різниці між сумою коштів, сплачених ДП «Укрзалізничпостач» на користь ТОВ «Інкомм» згідно договору поставки від 22.08.2014 № ЦХП-05-02614-01 та сумою коштів, сплачених ТОВ «Інкомм» на користь ПАТ «Дружківський завод металевих виробів» за договором поставки від 21.07.2014 № 11360, який за твердженням обвинувачення є основним доказом завданої шкоди.

Апеляційна скарга містить клопотання про повторне дослідження частини доказів, яким суд першої інстанції на переконання прокурора дав неправильну оцінку.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник просить відмовити в її задоволенні, вважає вирок суду законним та обґрунтованим.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_8 не є суб`єктом розтрати майна ДП «Укрзалізничпостач», оскільки воно не знаходилось у її віданні або оперативному управлінні, не було їй ввірено.

Стороною обвинувачення не надано доказів, що ОСОБА_8 на час інкримінованого їй злочину виконувала організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції, а також наділена владою, повноваженнями щодо забезпечення зберігання, використання та розпорядженнями грошовими коштами ДП «Укрзалізничпостач».

Зазначає, що суд на підставі досліджених доказів сторони обвинувачення та захисту дійшов вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 умислу на вчинення будь-яких кримінально-караних діянь. ОСОБА_8 не зловживала своїм службовим становищем, її діями не завдано будь-якої шкоди державному підприємству.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу; захисника та обвинувачену, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши частково матеріали кримінального провадження за клопотанням прокурора; заслухавши промови учасників апеляційного розгляду в судових дебатах, останнє слово обвинуваченої; обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виправдовуючи обвинувачену у зв`язку з недоведеністю вчинення нею інкримінованого кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов такого висновку на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, кожному із яких дав оцінку окремо та в сукупності, навів їх у вироку, основу яких складають висновки експертів, показання ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та свідків сторони обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з наведеними підставами виправдання обвинуваченої, вважає висновки суду в цій частині обґрунтованими, такими, що не містять істотних суперечностей.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження за клопотанням прокурора повторно досліджені наявні у справі письмові докази: зокрема, статут ТОВ «Алеварус» (т.12 а.п.22-45); довідка директора ТОВ «Інкомм» про відсутність підстав для відхилення пропозиції конкурсних торгів Учасника, визначених ст.17 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (т.15, а.п.375); висновок експерта за результатами проведення судово-авторознавчої експертизи від 31.01.2018 № 7706/17-39 (т.32 а.п.242-253); протокол про розкриття пропозицій конкурсних торгів № 514/474 від 24.07.2014 (т.15 а.п.40-42); протокол оцінки пропозицій конкурсних торгів № 486/514 від 05.08.2014 (т.15 а.п.34-39); договір поставки від 22.08.2014 № ЦХП-05-02614-01 із специфікацією № 1 (т.15 а.п.19-26); додаткова угода № 1 до договору від 04.11.2014 із специфікаціями №№ 1 та 2 (т.15 а.п.28-30), висновок судово-економічної експертизи від 14.06.2017 (т.32 а.п.195-206); наказ ДП «Укрзалізничпостач» від 19.06.2014 № 114 «Про внесення змін до Наказу ДП «Укрзалізничпостач» № 83 від 23.05.2014 «Про розподіл обов`язків між Директором, його заступниками та головним бухгалтером» (т.29 а.п.237-240); положення про Управління закупівельних процедур ДП «Укрзалізничпостач» (т.33 а.п.168-172); накази про призначення, переведення та звільнення ОСОБА_18 (т.33 а.п.173-176); протокол тимчасового доступу до речей і документів від 13.10.2016 (т.30, а.п.31); копію протоколу огляду від 12.07.2016 (т.14 а.п.23-24; 26-27); запит НАБУ до ННЦ «Інститут метрології» від 02.10.2017 № 0432-142/35040 та лист-відповідь від 24.10.2017 № 008/13-3258 (т.33 а.п. 135-136); протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_11 від 15.10.2016 (т.30 а.п.32-125); протокол огляду від 01.11.2016 (т.32 а.п.83-99); протокол огляду від 01.08.2017 (т.34 а.п.90-105); протокол огляду від 01.08.2017 (т.34 а.п.106-112); протокол огляду від 02.08.2017 (т.34 а.п.113-130); протокол огляду від 14-18.08.2017 із додатками (т.34 а.п.131-148) телефонний довідник (т.39 а.п.203-209); фотозображення (т.40 а.п.14-19); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.07.2016 (т. 31, а.п. 101-105).

Порушень порядку дослідження доказів та істотної невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження не встановлено. Суд першої інстанції дав належну оцінку кожному доказу окремо та в їх сукупності, навів її у вироку, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження для ухвалення свого рішення, а тому колегія суддів з цим погоджується, не має необхідності у повторному власному зазначені змісту кожного дослідженого доказу та їх оцінки в сукупності.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно обвинувального акту від 01.06.2018, ОСОБА_8 обвинувачувалася в тому, що вона за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та іншою особою, матеріали щодо якої розслідуються в іншому кримінальному провадженні, діючи відповідно до спільного плану злочинної діяльності, у період з 23.06.2014 по 30.12.2014, умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_19 своїм службовим становищем, заволоділи коштами ДП «Укрзалізничпостач» у розмірі 21 470 164, 42 гривні, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_8 шляхом надання консультацій та порад сприяла у складанні ОСОБА_11 та ОСОБА_13 документів ТОВ «Інком» та ТОВ «Алеварус» конкурсних торгів, внесені до них змін та правок, які б забезпечили перевагу перед іншими учасниками торгів та акцепту поданої ТОВ «Інкомм» пропозиції. Також ОСОБА_20 шляхом зловживання своїм службовим становищем сприяла у прийнятті комітетом з конкурсних торгів ДП «Укрзалізничпостач» рішення про відхилення пропозицій інших учасників торгів та визначення ТОВ «Інкомм» переможцем процедури закупівлі. Заздалегідь обіцяне приховування факту пов`язаності ТОВ «Інкомм» та ТОВ «Алеварус», що відповідно до п.6 ч.1 ст.17 Закону України «Про здійснення державних закупівель» є підставою для прийняття замовником рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі.

11.05.2022 судове провадження щодо ОСОБА_19 зупинено до його звільнення з військової служби, матеріали щодо нього виділено в окреме провадження. Судовий розгляд щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 продовжено.

22.05.2024 прокурором подано обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням, згідно якого ОСОБА_11 та ОСОБА_13 обвинувачувались у пособництві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у зловживанні службовим становищем, тобто, умисному, із метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

При цьому, ОСОБА_8 обвинувачувалась в тому, що будучи начальником управління закупівельних процедур ДП «Укрзалізничпостач», зловживаючи під час проведення процедури закупівлі метизної продукції для потреб «ДП «Урзалізничпостач» своїм службовим становищем за пособництва ОСОБА_11 та директора ТОВ «Інкомм» ОСОБА_13 , вчинила розтрату грошових коштів ДП «Укрзалізничпостач», перерахованих на банківський рахунок ТОВ «Інкомм» у вигляді оплати за поставлену метизну продукцію, у розмірі 21 470 164, 42 гривень, тобто, в особливо великих розмірах.

У подальшому матеріали провадження щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_13 виділено в окреме провадження, у зв`язку з укладенням ними угоди про визнання винуватості, судовий розгляд по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, продовжено.

В основі незгоди прокурора з оскаржуваним рішенням є його доводи про те, що ОСОБА_8 , будучи начальником управління закупівельних процедур ДП «Укрзалізничпостач» може бути суб`єктом розтрати коштів цього підприємства; показання свідків не спростовують обвинувачення; сумніви суду у достовірності показань ОСОБА_11 безпідставні; висновки експертиз у кримінальному провадженні належно не оцінені судом; у справі достатньо доказів на підтвердження численних зустрічей обвинуваченої з ОСОБА_11 та її обізнаності про пов`язаність ТОВ «Інкомм» з ТОВ «Алеварус»; ТОВ «Інкомм» сплатило виробнику продукції набагато менше, ніж отримало від ДП «Укрзалізничпостач».

Доводи прокурора колегія суддів відхиляє з таких причин.

Виправдувальний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 ґрунтується на недоведеності її винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, на недоведеності умислу, попередньої змови, оскільки матеріали кримінального провадження не містять переконливих доказів про те, що обвинувачена зловживала своїм службовим становищем за попередньою змовою з іншими особами з метою завищення ціни на продукцію, яку закупало ДП «Укрзалізничпостач», та отримання неправомірної вигоди постачальником - ТОВ «Інкомм».

Та обставина, що ОСОБА_8 , як начальник управління закупівельних процедур ДП «Укрзалізничпостач» може бути суб`єктом розтрати коштів цього підприємства ( а суд першої інстанції дійшов протилежного), не спростовує висновку суду про недоведеність обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор у ході апеляційного розгляду неодноразово зазначав, що показання свідків не підтверджують обвинувачення ОСОБА_8 . Ухвалювати стосовно обвинуваченої протилежне рішення тільки з тих причин, що суд першої інстанції у виправдувальному вироку дійшов висновку про спростування свідками обвинувачення, безпідставно.

Прокурор не посилався на те, що ОСОБА_11 допитувався судом першої інстанції з порушенням кримінального процесуального закону. Оцінка судом першої інстанції показань ОСОБА_11 як недостовірних, з якою прокурор категорично не погоджується, не є достатньою підставою для скасування вироку і ухвалення протилежного рішення. ОСОБА_11 дав показання про те, що повідомляв ОСОБА_8 про намір завищити ціну поставки ТОВ «Інкомм» продукції для ДП «Укрзалізничпостач». Однак це не є достатнім доказом їх попередньої змови на вчинення кримінального правопорушення. Матеріали провадження не містять доказів, що обвинувачена погодилася на вчинення кримінального правопорушення та діяла в подальшому відповідно до цієї домовленості (з метою завищення ціни).

Не містять матеріали провадження жодного доказу про змову обвинуваченої на надання неправомірної вигоди ТОВ «Інкомм» шляхом завищення ціни придбання продукції з іншими посадовими особами ДП «Укрзалізничпостач», зокрема, з заступником директора, хоча саме у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою вона обвинувачується.

ОСОБА_8 не заперечувала факт неодноразових зустрічей з ОСОБА_11 , надання порад, консультацій, роз`яснень учасникам конкурсних процедур закупівель щодо підготовки тендерної документації.

Твердження прокурора, що такі зустрічі та їх кількість, свідчать про злочинний характер дій обвинуваченої, колегія суддів відхиляє. Вони могли бути спрямовані на роз`яснення по підготовці документів конкурсних торгів потенційним учасникам закупівель.

Пов`язаність ТОВ «Інкомм» з ТОВ «Алеварус», наявність підстав для відхилення їх пропозицій, обізнаність про це обвинуваченої, не повідомлення нею таких відомостей членам тендерного комітету за умови недоведеності її змови на завищення ціни продукції з іншими посадовими особами ДП ««Укрзалізничпостач» не вказують в достатній мірі на її причетність до кримінального правопорушення, оскільки могли бути спрямовані на перемогу у конкурсі одного з товариств, а не отримання ним неправомірної вигоди через ціну.

Висновки експертиз не підтверджують зговір ОСОБА_8 з ким - небудь стосовно завищення конкурсної ціни на продукцію, яка закуповувалася ДП «Укрзалізничпостач».

За таких обставин висновок суду першої інстанції про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є правильним, виправдувальний вирок обґрунтованим і законним, підлягає залишенню в силі, а апеляційна скарга прокурора відхиленню.

Наведені мотиви колегії суддів є чіткими, зрозумілими. Встановлені нею обставини достатні для ухвалення рішення та не потребують більшої деталізації мотивів відхилення доводів прокурора. Інші доводи не є істотними та не можуть призвести до ухвалення протилежного за змістом рішення.

Керуючись статтями 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Вищого антикорупційного суду від 19 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч.5 ст.191 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3