УХВАЛА

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 465/1127/24

провадження № 51-1034 ск 26

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 20 червня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року,

установила:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся з питань перегляду вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.

У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається судом касаційної інстанції (далі - Суд) з урахуванням викладеної у ній позиції та її обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Саме тому законодавець установив до форми та змісту скарги конкретні вимоги.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених скаржником вимог, котрі повинні узгоджуватися зі ст. 436 КПК. При цьому слід мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу, перевіряючи правильність застосування норм права Суд не досліджує доказів, не вирішує питання про їх достовірність, не ревізує повноти розгляду та висновків щодо фактичних обставин кримінального провадження, натомість виходить із установлених у справі фактів й уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.

Окресленого не було враховано при зверненні до Верховного Суду.

За змістом касаційної скарги, у ній ОСОБА_4 , заперечуючи законність судових рішень, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції або ж апеляційної. Однак така суперечлива вимога не узгоджується зі ст. 436 КПК (повноваження Суду за наслідками розгляду скарги). До того ж процесуально неможливо призначити новий розгляд у суді першої інстанції, скасувавши лише ухвалу апеляційного суду.

Водночас, не погоджуючись із вироком й ухвалою, скаржник не наводить обґрунтування допущення при здійсненні кримінального провадження таких істотних порушень норм права, котрі з огляду на правила гл. 4 КПК, якою унормовано докази і доказування, статті 370, 374, 404, 405, 412, 413 цього Кодексу зумовлюють обов`язкову зміну чи скасування судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Також, посилаючись на ст. 411 цього Кодексу засуджений ставить під сумнів установлені фактичні обставини справи, що законом не віднесено до предмета перевірки в касаційному порядку.

Крім того, уважаючи надмірно суворим захід примусу, автор скарги не зазначив аргументів, які би свідчили, що призначене за правилами ст. 68, ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України (далі - КК) покарання, є явно несправедливим, як це передбачено ст. 414 КПК, не відповідає його меті - попередження нових злочинів та загальним засадам (статті 50, 65 КК).

Отже, приписів ст. 427 КПК належно не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Тому колегія суддів вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити касаційну скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу.

У разі необхідності отримання правової допомоги для складання касаційної скарги засуджений може звернутися до центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 2 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правничу допомогу».

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 20 червня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3