Справа № 282/173/26
Провадження № 1-кс/0274/265/26
У Х В А Л А

18.02.26 р. м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 (далі Прокурор), захисника ОСОБА_4 (далі Захисник), підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0012793 від 29.08.2025 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 408, частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 (далі Слідчий), погоджене з Прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хмільник Вінницької області, громадянин України, адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, у якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до одного місяця.

В обґрунтування клопотання Слідчий посилається те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 408, частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2026 р. підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 19.02.2026 р., та визначено розмір застави. Постановою керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 16.02.2026 р. продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців. Ризики, передбачені пунктами 1 та 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, не зменшилися, з метою запобіганню цим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків необхідно продовжити строк тримання від вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя звертає увагу, що клопотання Слідчого не відповідає пункту 2 частини третьої статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, а саме не містить виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Не зважаючи на цю невідповідність, клопотання було погоджено Прокурором.

Прокурор клопотання підтримав.

Захисник пояснив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, є необґрунтованою, так як відсутні докази, які б вказували, що підозрюваний ОСОБА_5 мав умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_7 , а саме відсутні докази, які б вказували, що він наносив удари у життєво важливі органи, нема підстав вважати, що злочин було припинено з незалежних від підозрюваного ОСОБА_5 обставин, так як підозрюваний ОСОБА_5 мав час, у який міг багато чого зробити потерпілому ОСОБА_7 . Підозрюваний ОСОБА_5 дав показання, які мають бути перевірені, про що він, Захисник, подав відповідне клопотання Прокурору, проте відповіді на нього не отримав. Підозрюваний ОСОБА_5 добровільно заключив контракт про військову службу чотири роки тому, має контузії та поранення, а тому підозра у дезертирстві є безпідставною, мало місце лише самовільне залишення військової частини (місця служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 Кримінального кодексу України. Ризики, наведені у клопотанні, побудовані на припущеннях. У розгляді клопотання покладається на розсуд слідчого судді, проте просить зменшити розмір застави, так як визначений раніше розмір є завеликим для підозрюваного ОСОБА_5 та його родини.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав Захисника, додатково пояснив, що наміру вбивати потерпілого ОСОБА_7 не мав. Дезертирства також не було, він добровільно пішов воювати, в нього виник конфлікт з командиром, його побили, а тому він самовільно залишив військову частину, бо хотів перевестися в іншу. На даний час він вирішує питання щодо повернення до військової служби.

Слідчим суддею з`ясовано, що за письмовим повідомленням від 19.12.2025 р. про підозру, яке 19.12.2025 р. було вручено підозрюваному ОСОБА_5 , останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, тобто у незакінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2026 р. застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено розмір застави та обов`язки, які покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, визначено дату закінченні дії ухвали 19.02.2026 р. включно.

Ухвала слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2026 р. мотивована тим, що існує підстава для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявні ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, та незначний ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також в ухвалі слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2026 р. зазначено, що встановленим вище ризикам більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, запобігти не можуть.

За письмовим повідомленням від 09.02.2026 р. про підозру та зміну раніше повідомлено. підозри, яке 09.02.2026 р. було вручено підозрюваному ОСОБА_5 , останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 408 Кримінального кодексу України, тобто самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, та частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, тобто у незакінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме у наступному.

19.07.2023 р. ОСОБА_5 уклав контракт про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2024 р. № 409 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду старшого водія 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти 2 штурмового батальйону вказаної військової частини та цього ж дня зараховано до списків особового складу вказаної військової частини на всі види забезпечення, ОСОБА_5 посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

У відповідності до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію.

У відповідності до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.

У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.

У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.

У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

24.02.2022 строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 р., запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалась, зокрема Указом Президента України № 40/2026 від 12.01.2026 р., затвердженого Законом України № 4757-IX від 14.01.2026 р., дію правового режиму воєнного стану було продовжено строком на 90 діб, а саме до 04.05.2026 р., тобто станом на 27.12.2024 р. його дію не було припинено або скасовано.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до вимог статей 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Згідно вимог статей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи посаді старшого водія 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог статей 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 08:00 27.12.2024 р. самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , що за розташовувалася адресою АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 18.12.2025, коли був затриманий працівниками ВП № 1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Медична, 5, с. Старий Любар, чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд.

Крім цього, відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є людина головним обов`язком держави.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону життя та здоров`я. Так, військовослужбовці, відповідно до вимог статей 11, 16, 49 Закону України "Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України", зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених їм за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки.

Водночас, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вищезазначених вимог законодавства України, вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, 17.12.2025 р. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували в одній із кімнат житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали алкогольні напої.

У цей же день, близько 23:50 під час розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка з приводу висловлювань ОСОБА_5 щодо бойових дій, які відбуваються на території України, в ході якої ОСОБА_7 попросив змінити тему розмови.

Однак, ОСОБА_5 , будучи обуреним зауваженням ОСОБА_7 , продовжив словесний конфлікт, у ході якого підійшов до ОСОБА_7 , після чого між ними виникла фізична сутичка, під час якої обидва наносили один одному удари по тілу.

У ході зазначеної фізичної сутички ОСОБА_5 опинився на підлозі, після чого активні дії між сторонами припинилися, а ОСОБА_7 , припинивши фізичне протистояння, відійшов убік та сів за стіл.

В подальшому, приблизно через 2 хвилини після припинення фізичної сутички, ОСОБА_5 , піднявшись із підлоги та усвідомлюючи, що будь-яке фізичне протистояння з боку ОСОБА_7 припинено, знову підійшов до останнього та відновив агресивні дії. При цьому, у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , 17.12.2025 р. близько 23:55, перебуваючи у зазначеній кімнаті житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою підійшов до ОСОБА_7 , та усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, розуміючи та передбачаючи, настання загрозливих для життя ОСОБА_7 наслідків у вигляді його смерті, та бажаючи її настання, силоміць вивів останнього до коридорного приміщення вказаного домоволодіння, де дістав розкладний ніж з ручкою сіро-чорного кольору, що був при ньому, та, словесно висловлюючи намір умисного вбивства, усвідомлюючи, що нанесення ударів ножем у грудну клітину та поперекову ділянку є життєво-небезпечним для людини, оскільки там сконцентровані життєво-важливі органи життєзабезпечення людини, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, діючи умисно, послідовно, наніс вказаним ножем три удари по тілу ОСОБА_7 , а саме у ділянку лівого плеча, лівої поперекової ділянки та грудної клітки ліворуч, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були припиненні ОСОБА_9 , який підбіг до ОСОБА_5 та вибив ніж з його рук.

В результаті умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани лівої поперекової ділянки, рани лівої половини спини, рани лівого плеча, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Обґрунтованість зазначеної підозри підтверджується рапортом від 18.12.2025 р. інспектора чергового відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області, протоколом від 18.12.2025 р. прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_7 , протоколом від 18.12.2025 р. огляду місця події, протоколом від 18.12.2025 р. допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами від 18.12.2025 р. та від 08.01.2026 р. допиту свідка ОСОБА_9 , протоколами від 18.12.2025 р. та від 08.01.2026 р. допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом від 18.12.2025 р. допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом від 18.12.2025 р. допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом від 18.120.2025 р. пред`явлення речей для пізнання за участю свідка ОСОБА_9 , протоколом від 28.120.2025 р. пред`явлення речей для пізнання за участю свідка ОСОБА_11 , протоколом від 09.01.2026 р. допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом від 18.12.2025 р. проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , протоколом від 18.12.2025 р. проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 , протоколом від 24.0.2026 р. проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 , висновком експерта № 367 від 25.12.2025 р., актом від 30.12.2024 р. службового розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли факту самовільного залишення військової частини військовослужбовцем за контрактом старшим водія 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 , рапортом від 27.12.2024 р. т.в.о. командира 2 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_14 , витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.12.2024 р. № 5311, доповіддю про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 , складеною командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_15 , поясненнями військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Слідчий суддя зазначає, що підозрюваним ОСОБА_5 та Захисником не подано доказів, які б вказували на те, що з моменту застосування ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2026 р. до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перестала існувати обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, їхні доводи щодо необґрунтованості цієї підозри є аналогічними доводам, які ними наводилися під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак цим доводам вже була дана оцінка слідчим суддею, на даний час підстави для надання нової оцінки цим доводам відсутні.

Також підозрюваним ОСОБА_5 та Захисником не подано доказів, які б вказували на те, що з моменту застосування ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2026 р. до підозрюваного ОСОБА_5 та/або суттєво зменшились або перестали існувати ризики, зазначені в цій ухвалі, тобто що змінились обставини, що були підставами для її постановлення.

Більше того, існування цих ризиків додатково підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, а саме передбаченого частиною четвертою статті 408 Кримінального кодексу України.

Посилання Захисника на те, що дії підозрюваного ОСОБА_5 неправильно кваліфіковані за частиною четвертою статті 408 Кримінального кодексу України, а мали б бути кваліфіковані за частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України, не можуть бути на даний час перевірені слідчим суддею, оскільки матеріали справи не містять достатніх для цього доказів.

Зважаючи на наведене, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, а також ризики того, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неприбуття за викликом до слідчого, прокурора, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 408 Кримінального кодексу України.

Як зазначено вище, клопотання Слідчого не відповідає пункту 2 частини третьої статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, а саме не містить виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Разом з тим, ці обставини наведені у постанові керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 16.02.2026 р., якою продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 19.03.2026 р.: необхідність призначення та проведення судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 , отримати висновок за результатами цієї експертизи, провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_5 , провести допит свідків службових осіб військової частини НОМЕР_1 , провести інші необхідні слідчі та процесуальні дії, а також ті, необхідність у проведенні яких виникне.

Згідно з частиною п`ятою статті 199 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною третьою статті 199 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 має бути продовжено, оскільки він обґрунтовано підозрюється у чиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 408, частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, а ризики, які існували на момент постановлення ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2026 р., не зменшились, та існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії вказаної ухвали.

Визначаючи строк продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує клопотання Слідчого, положення частин першої та третьої статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, та виходить з того, що цей строк не може перевищувати шістдесяти днів та його може бути продовжено в межах строку досудового розслідування.

Таким чином строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 підлягає продовженню до 19.03.2026 р. включно, тобто клопотання Слідчого підлягає задоволенню.

Зважаючи на положення частин третьої та четвертої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, враховуючи обставини та характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється підозрюваний ОСОБА_5 , його особу (за службовою характеристикою прямого командира відповідає займаній посаді, за службовою карткою на військовій службі з 2023 р. та не мав стягнень, а. с. 109, 110) та майновий стан, тривалість досудового розслідування та перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а також наведені вище ризики, вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, 133 120,00 грн. (сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), при внесенні якої його має бути зобов`язано прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та виконувати наступні обов`язки:

не відлучатися з с. Громада Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з потерпілим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 , та свідками у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Розмір застави є меншим, ніж передбачено частиною п`ятою статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, що в даному випадку відповідає міжнародним стандартам та практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Так, у рішенні "Гурепка проти України" (2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що встановлення непомірної застави без врахування майнового стану підозрюваного є порушенням статті 5 Європейської конвенції з прав людини.

У рішенні у справі "Істоміна проти України" (Istomina v. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зауважив, що відповідно до частини четвертої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя визначає розмір застави "…з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього".

В ухвалі слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2026 р. зазначено, що, зокрема, слідчий суддя виходить з того, що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, а визначена вказаною ухвалою застава у розмірі 266 240,00 грн. не була внесена, при цьому під час розгляду даного клопотання Захисник підозрюваний ОСОБА_5 просили зменшити розмір застави, посилаючись на її завеликий розмір.

Викладене у сукупності вказує на те, що застава у розмірі 266 240,00 грн. є непомірною, а застава у розмірі 133 120,00 грн. достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Керуючись статями 176 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

2. Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 19.03.2026 р. включно.

3. Визначити розмір застави 133 120,00 грн., при внесенні якої зобов`язати ОСОБА_5 строком до 19.03.2026 р. включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та виконувати наступні обов`язки:

не відлучатися з с. Громада Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з потерпілим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 , та свідками у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

4. Роз`яснити, що з моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі невиконання цих обов`язків внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1