Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4768/24
Провадження № 1-кс/723/1461/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах третьої особи ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

встановив:

До Сторожинецького районного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах третьої особи ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000454 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

Посилається на те, що ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17.10.2024 року накладено арешт на майно свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , а саме: на автомобіль марки «Dacia» моделі «Logan» д.н.з. « НОМЕР_1 », мобільний телефон марки «Motorola» імеі 1: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphone» моделі «15 pro mах» із імеі: НОМЕР_3 .

30.10.2024 р. Чернівецьким апеляційним судом дану ухвалу було скасовано та постановлено нову, якою накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме: на автомобіль марки «Dacia» моделі «Logan» д.н.з. « НОМЕР_1 » шляхом заборони його відчуження, на мобільний телефон марки «Motorola» імеі 1: НОМЕР_2 та мобільний телефон «Iphone» моделі «15 pro mах» із імеі: НОМЕР_3 шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування.

Зазначає, що будучи таксистом, ОСОБА_5 має широку клієнтську базу, та надає послуги не тільки користувачам згадуваного сервісу, але й іншим особам за попередньою домовленістю та по рекомендаціям або проханням знайомих, та неможливим для нього є встановлення та перевірка дійсних намірів кожного клієнта, який бажає скористатися його послугами. Таким чином факт наявності злочинних намірів у ОСОБА_5 , якого на вилученому транспортному засобі зупинили працівники ДПСУ, не є доведеним, та не грунтується на будь-яких об`єктивних даних.

13.10.2024 під час огляду місця події було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Dacia» моделі «Logan» д.н.з. « НОМЕР_1 », в якому було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Motorola» імеі 1: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphone» моделі «15 pro шах» із імеі: НОМЕР_3 , та мобільний телефон «Iphone» моделі «12 pro» із імеі: НОМЕР_4 ».

Зважаючи на те, що власника та водія вилученого автомобіля «Dacia Logan» ОСОБА_5 було затримано 12.10.2024, стосовно нього було складено адміністративний протокол за ст. 204-1 та на підставі протоколу про адміністративне затримання фактичного поміщено до ІТТ 31 прикордонного загону ДПСУ у АДРЕСА_1 , де він перебував протягом наступних 72 годин до звільнення.

Автомобіль, ключі від нього, документи та мобільні телефони перебували у розпорядженні працівників ДПСУ, невідомо яким чином вказані особи розпоряджалися вказаним майном, кому передавали його та з якою метою, чи здійснювали незаконне втручання до вмісту засобів зв`язку, до їх вилучення працівниками поліції.

При цьому, з огляду на проведення огляду/обшуку за відсутності власника автомобіля, не відомо, чи були разом з автомобілем вилучені саме відібрані напередодні у ОСОБА_5 мобільні телефони, та чи зазнавала змін інформація, яка знаходиться у ньому, внаслідок несанкціонованого доступу, під час незаконного володіння ними третіми особами.

Зазначені обставини говорять про завідому відсутність доказового значення результатів таких процесуальних дій, оскільки отримані внаслідок їх проведення докази є недопустимими, а отже не можуть бути покладені в основу обвинувачення або проведення інших процесуальних або слідчих дій.

Крім того, вказує, що органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, тому ОСОБА_5 має статус третьої особи. За 1 рік та 3 місяці проведення досудового розслідування слідчим мали бути проведені всі необхідні слідчі дії щодо вилученого майна, оглянуто та зафіксовано всі необхідні фактичні дані по справі, подальше перебування вказаного майна, вилученого у сторонньої особи, яка не має відношення до кримінально караного діяння, у розпорядженні органу досудового розслідування не доцільне. Також є недоцільною заборону віджучення автомобіля ОСОБА_5 .

Зазначає, що вона на адресу органу досудового розслідування направила клопотання щодо повідомлення про хід та результати досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також щодо проведення щодо вилученого у ОСОБА_5 майна процесуальних дій та отримала відповідь, що на даний час в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо вилучених мобільних телефонів проводяться необхідні слідчі та процесуальні дії. Які саме процесуальні дії проводяться щодо вилученого майна, слідчим не повідомлено, доцільність подальшого утримання вилученого майна не обґрунтована.

Також вказує, що у березні 2025 року до Сторожинецького районного суду Чернівецької області було подано клопотання схожого змісту та прохальної частини адвокатом ОСОБА_6 , в якому він просив скасувати арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000454 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України. Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання зазначаючи при цьому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває без порушення розумних строків. Зокрема, стороною обвинувачення було зазначено, що в арештованих мобільних телефонах наявна інформація, яка може бути використана як доказ обставин і фактів вчинення кримінального правопорушення та винуватості певних осіб. Прокурор прямо стверджував про наявність в арештованих телефонах інформації, яка може становити інтерес у кримінальному провадженні, та твердження про необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій, зокрема, щодо майна, на яке накладено арешт, стало підставою для суду відмовити у скасуванні накладеного арешту. Суд зазначив, що для вчинення відповідних процесуальних дій органу досудового розслідування необхідно більше часу.

Однак, станом на день подання клопотання досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться вже протягом 1 року та 3 місяців, проте органом досудового розслідування не було проведено жодних додаткових слідчих дій, жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 КК України.

Зважаючи на тривалий час досудового розслідування, вважає, що орган досудового розслідування мав достатньо часу на проведення необхідних слідчих дій з вилученим майном та інших дій, що посприяли б досудовому розслідуванню, проте орган досудового розслідування своєю пасивною поведінкою затягує перебування вилученого майна у статусі доказів без обґрунтованих підстав, що порушує права та інтереси безпосередніх власників арештованого майна, тобто орган досудового розслідування порушує розумні строки своєю бездіяльністю та пасивністю по відношенню до розслідування справи.

26.12.2025 представником власника майна адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про повідомлення про результати досудового розслідування до Відділення поліції №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури. У своєму клопотанні адвокат просила орган досудового розслідування повідомити про хід та результати досудового розслідування, чи проводяться будь-які процесуальні дії щодо вилученого майна, що належить ОСОБА_5 , також повідомити про його стан та у разі закриття кримінального провадження надати належним чином оформлену постанову про закриття кримінального провадження та повідомити про порядок отримання вилученого майна ОСОБА_5 . Однак відповіді на клопотання не надходило, що ще раз підтверджує пасивне ставлення до розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000454 від 13.10.2024 та відсутність будь-яких результатів такого розслідування.

Зазначає, що ОСОБА_5 є внутрішньо-переміщеною особою, яка утримує свою дружину та малолітню дитину. Грошових коштів від заробітків у службі таксі йому не вистачає, тому забезпечити їх належне існування ОСОБА_5 може, продавши належний йому транспортний засіб «Dacia» моделі «Logan» д.н.з. « НОМЕР_1 ».

Вважає, що на теперішній час недоцільне подальше перебування вилучених у ОСОБА_5 засобів зв`язку у володінні органу досудового розслідування, а також подальше обмеження у праві на відчуження майна, що належить особі, яка не має відношення до кримінального правопорушення.

Також зазначає, що позбавлення володільця прав користування та розпорядження майном є непропорційним втручанням у мирне володіння майном особою, вина якої не доведена вироком суду, що набрав законної сили, а також за відсутності ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст.170 КПК України.

Зазначає про необхідність враховувати те, що відсутні достатні підстави, які б виправдовували подальше втручання у право на мирне володіння своїм майном власника та користувача авто у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.Вищезазначене вилучене майно вже оглянуто та проведені необхідні процесуальні дії, підстав для застосування спеціальної конфіскації немає, кримінальним правопорушенням шкоду не спричинено, тобто немає правових підстав для накладення арешту на вилучене майно.

Просить скасуваня арешт з належних ОСОБА_5 автомобіля та мобільних телефонів, накладений ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 30.10.2024 року, яку такий, щодо застосування якого відпала потреба, зобов`язати орган досудового розслідування негайно повернути вилучене майно та вжити заходів щодо зняття обмежень щодо транспортного засобу, внесених до відповідного Реєстру.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вважає його необгрунтованим. Наведені в ньому дані про проведення 13.10.2024 огляду/обшуку не відповідають дійсності, оскільки транспортний засіб та мобільні телефони були вилучені 12.10.2024 в ході огляду місця події, а 13.10.2024 вони визнані речовими доказами. Вважає, що третьою особою не доведено того, що потреба в збереженні арешту відпала. Зазначив, що органом досудового розслідування встановлено, що в арештованих мобільних телефонах наявна інформація, яка може бути використана як доказ обставин і фактів вчинення кримінального правопорушення та винуватості певних осіб. Арешт автомобіля у спосіб позбавлення права розпорядження, тобто найменш обтяжливий. Третя особа потенційно може бути притягнута до кримінальної відповідальності, а санкція статті за якою здійснюється дане кримінальнек провадження , передбачає конфіскацію майна. Вказане майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому немає підстав для зняття накладеного на нього арешту.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та надані прокурором матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 30.10.2024 року частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту та накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме на: на автомобіль марки «Dacia» моделі «Logan» д.н.з. « НОМЕР_1 » шляхом заборони його відчуження; мобільний телефон марки «Motorola» імеі 1: НОМЕР_2 та мобільний телефон «Iphone» моделі «15 pro mах» із імеі: НОМЕР_3 шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування.

Правовою підставою для накладення арешту на вказане майно стала необхідність збереження його як речових доказів.

Як вбачається з ухвали апеляційним судом встановлено, що автомобіль марки «Dacia» моделі «Logan» д.н.з. « НОМЕР_1 » вилучений безпосередньо на місці події, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яким здійснювалося незаконне переправлення осіб через Державний кордон України, а мобільні телефони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, оскільки арешт на автомобіль був накладений як на знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а в ході розгляду клопотання протилежного не встановлено, то на цій підставі слідчий суддя вважає, що незбереження накладеного арешту може призвести до втрати знаряддя злочину.

При цьому слідчий суддя знаходить, що такий захід є співмірним обмеженням права власності, так як він застосовується у наймеш обтяжливому виді забороні відчуження автомобілем.

Тому збереження арешту є виправданим, незважаючи на його тривалість.

Крім того, в ході розгляду клопотання прокурором доведено, що мобільні телефони містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин щодо кримінального правопорушення. Відтак їх збереження можливе лише у разі заборони власнику користуватися, розпоряджатися ними та відчужувати їх.

Слідчий суддя дійшов переконання, що збереження арешту відповідає завданням кримінального провадження та його основним засадам щодо змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості, а також щодо безпосередності дослідження показань, речей і документів.

Доводи представника третої особи про те, що речові докази завідомо для органу досудового розслідування не мають доказового значення результатів проведених процесуальних дій, оскільки внаслідок самого їх проведення ці докази є недопустимими, а отже не можуть бути покладені в основу обвинувачення або проведення інших процесуальних або слідчих дій, слідчий суддя знаходить необґрунтованими, так як оцінку слідчих дій на предмет допустимості доказів вправі здійснювати суд лише під час судового розгляду кримінального правадження.

Слідчий суддя знаходить, що ініціатором клопотання не доведено наявності підстави для скасування арешту майна, на яку посилаються, а саме, що відпала потреба в його застосуванні.

Керуючись ст. 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах третьої особи ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000454 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя