Справа № 932/3136/26
Провадження по справі №1-кс/932/1562/26
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві про кримінальне правопорушення

установила:

зміст поданої скарги

До слідчої судді Шевченківського районного суду м. Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві про кримінальне правопорушення від 16.03.2026.

У скарзі скаржник прохав зобов`язати уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості за повідомленням від 16.03.2026 щодо вчинення можливого кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_3 .

Скаргу підписано та подано через систему Електронний суд адвокатом ОСОБА_4 .

Адвокатом ОСОБА_4 було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заяву підтримав, прохав задовольнити.

Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області про день, час та місце розгляду скарги повідомлено належним чином, однак у судове засідання явку свого представника не забезпечило, письмових заяв чи клопотань не надало.

Слідчою суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується, на підставі поданих заявником доказів.

У силу приписів ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалося.

мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги

Дослідивши подану скаргу та додатки до неї, слідча суддя дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання із боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись із дотриманням певних умов.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

За приписами ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо, зокрема, 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу. Тобто у контексті ч. 1 ст. 304 КПК України скаргу подає або особа, яка особисто подавала заяву про внесення відомостей до ЄРДР або її захисник (адвокат).

Слідчим суддею встановлено, що адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 16.03.2026 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо його клієнта.

Вказана заява була направлена 16.03.2026 електронною поштою на офіційні електронні адреси Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а саме о 17 год. 29 хв. на адресу та о 17 год. 30 хв. на адресу , що підтверджується наявними доказами електронного направлення.

У поданій заяві були викладені конкретні обставини, які свідчать про можливе вчинення щодо ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, пов`язаних, зокрема, з незаконним позбавленням волі або викраденням людини, катуванням, погрозами, психологічним примусом, незаконним перешкоджанням реалізації права на правову допомогу та іншими протиправними діями, остаточна правова кваліфікація яких має бути надана саме органом досудового розслідування після внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Разом із заявою про кримінальне правопорушення адвокатом ОСОБА_4 були надані документи, що підтверджують повноваження адвоката та обставини звернення, у тому числі ордер на надання правничої допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копія паспорта ОСОБА_3 , а також письмова заява його дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 16.03.2026, у якій викладено відомі їй зі слів чоловіка обставини подій 15.03.2026 та надано документи, передані їй ним, для підтвердження порушення його прав.

Такі ж документи були надані і слідчому судді.

Вивченням матеріалів скарги у судовому засіданні встановлено, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Адвокатом ОСОБА_4 надано ордер на надання правничої допомоги від 17.03.2026 ОСОБА_3 на підставі договору про надання правничої допомоги від 16.03.2026 року.

Однак, зі змісту скарги вбачається, що особисто ОСОБА_3 не міг укласти договір із адвокатом ОСОБА_4 , оскільки 15.03.2026 був доставлений до ТЦК.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_4 посилається на факти нібито незаконного доставлення ОСОБА_3 до ТЦК, про які йому стало відомо зі слів дружини останнього, а саме ОСОБА_6 , яку нібито її чоловік ОСОБА_3 і повідомив про вчиненні факти. Отже, особистого спілкування адвокат ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не мали.

Статтею 50 КПК України передбачено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Однак, як встановлено, особисто ОСОБА_3 не міг укласти договір із адвокатом ОСОБА_8 , оскільки був 15.03.2026 у ТЦК.

За приписами ст. 51 КПК України договір із захисником має право укласти особа, передбачена в частині першій статті 45 цього Кодексу, а також інші особи, які діють в її інтересах, за її клопотанням або за її наступною згодою.

Так, ч. 1 ст. 45 КПК України визначено, що Захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, представництво інтересів юридичної особи, стосовно якої здійснюється провадження щодо застосування заходів кримінально-правового характеру у спеціальному порядку, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

За вказаних обставин ОСОБА_3 не є такою особою, а тому і інші особи, які діють в інтересах осіб, визначених у ч. 1 ст. 45 КПК України, набувають право діяти в інтересах такої особи, у т.ч. за її клопотанням або за наступною її згодою, лише у випадку, якщо особа, яка потребує захисту відповідає критеріям ч. 1 ст. 45 КПК України.

Отже, ст. 51 КПК України не релевантна до дружини ОСОБА_6 .

Окрім того, за приписами ст. 48 КПК України, Захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні.

Однак, за змістом вказаної статті, чітко і зрозуміло також прописано, що інші особи мають право залучити захисника лише в інтересах підозрюваного та обвинуваченого, однак ОСОБА_3 такого статусу не має.

Отже, і ст. 51 КПК України не може бути застосовною до ОСОБА_6 зі слів якої і за умовним дорученням ОСОБА_3 адвокат звернувся до слідчого судді.

У той же час, ОСОБА_6 могла самостійно укласти договір із адвокатом ОСОБА_4 .

Отже, доходжу висновку, що адвокат ОСОБА_4 не мав право звертатися до слідчого судді від імені ОСОБА_3 .

За приписами ст. 304 КПК України, скарга повертається якщо її подала особа, яка не має право подавати таку скаргу.

За змістом вказаної статті, скаргу може бути повернуто до відкриття провадження у справі.

Ухвалою слідчої судді 23.03.2026 було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Враховуючи, що мною встановлено, що ОСОБА_4 не має право звертатися до суду в інтересах ОСОБА_5 вже під час розгляду справи по суті, що потребувало детального вивчення наданих до скарги документів, вважаю необхідним залишити скаргу без задоволення, що відповідатиме вимогам ст. 307 КПК України.

Керуючись статтями 303, 304, КПК, слідча суддя

постановила:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_9