Справа № 297/1252/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Берегівського районного суду від 27 травня 2022 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Берегівського районного суду від 27 травня 2022 року, ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Вироком ухвалено речові докази у справі: флеш-накопичувач «Kingston», на який записано відео проведення обшуку від 21.01.2020, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, флеш-накопичувач «Kingston», флеш-накопичувач «Kingston», на який записано відео проведення обшуку від 04.12.2019, лист ПрАТ КРК за вих.№23/09/19-2 від 23.03.2019, лист ПрАТ КРК за вих. 020819/1 від 08.08.2019, лист ПрАТ КРК за вих. №04/07/2019/2 від 04.07.2019, лист ПрАТ КРК за вих. №12/04/2019/1 від 12.04.2019, лист ПрАТ КРК за вих. №12/04/2019/1 від 12.04.2019, проект листа ПрАТ КРКвих №27/01/19-2, проект звітного балансу за 2018 рік, лист Держгеокадастру №18994/01/14/-19 від 13.09.2019, постанова про накладення адміністративного стягнення від 12.09.2019 №89, лист Держгеокадастру №17213/01/14-19 від 2008.2019, конверт поштовий, копія направлення Держекоінспекції за №1834/18 від 18.08.2019, лист ПрАТ «Закарпатобленерго» №116-25/1470/1від 01.03.2019 з конвертом, податкова вимога №1984-51 від 05.03.2019, копія листа ПАТ «Кредобанк» №52-39686/18 від 24.092018, виписка про реєстрацію кредитного договору №19692 від 30.12.2016, виписка про реєстрацію кредитного договору №19692 від 30.12.2016, копія листа в ПАТ «Кредобанк» №52-39689118 від 24.09.2018, фотокопія листа голови Берегівської РДА за №2246/02-9 від 04.11.2017, завірена копія листа ПрАТ КРК за №23117/1 від 23.11.2017, лист ПрАТ КРК за №180119/1 від 18.10.2019, копія рішення №296 від 11.02.2014 сесії Мужіївської сільської ради, копія витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №:02:001:0003, копія витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №:01:000:0030, клопотання ПрАТ КРК до ЗФДП «центр ДЗК», лист ПрАТ КРК №230317-1 від 23.03.2017, копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2017 ВП №53407838, виклик у справі виконавчого провадження за №1026/131-39 від 22.03.2017, супровідний лист з ДВС за №407/13-1-39 від 14.02.2017, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №53407838 від 14.02.2017, копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2017, копія акту державного виконавця від 05.04.2017, лист з Берегівського РВ ДВС ГТУ в Закарпатській області за вих. №3850/13/1-39 від 26.06.2019, постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2019 № ВП59419703, супровідний лист УДВС в Закарпатській області за №03.1/2032 від 08.07.2019, постанова від 08.07.2019 про передачу виконавчого провадження, завірена копія ухвали Господарського суду Закарпатської області від 14.06.2019 №16/89, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

З обвинувального акту слідує, що ОСОБА_6 , обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області у справі №907/888/13 від 16.02.2016, директора юридичної особи ПАТ «Карпатська рудна компанія» ОСОБА_6 зобов`язано передати ТОВ «Закарпатполіметали» відвали гірських порід. На примусове виконання судового рішення, 15.05.2017 старшим державним виконавцем Берегівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_9 було відкрито виконавче провадження №53912888, яке 09.07.2019 передано на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. 25.07.2019, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_10 за невиконання без поважних причин вказаної ухвали суду винесено постанову про накладення штрафу на ПАТ «Карпатська рудна компанія» у сумі 5100 грн. Після цього, 23.09.2019, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_11 був складений акт, яким встановлено, що боржник ПАТ «Карпатська рудна компанія» у встановлений строк ухвалу суду не виконав. 23.09.2019, старшим державним виконавцем ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_11 за невиконання без поважних причин вказаної ухвали суду було винесено постанову про накладення штрафу на ПАТ «Карпатська рудна компанія» у сумі 10200 грн. З огляду на наведене, ОСОБА_6 , органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що будучи директором ПАТ «Карпатська рудна компанія», умисно, всупереч та з метою невиконання вищевказаної ухвали суду, маючи реальну можливість її виконати, не передав ТОВ «Закарпатполіметали» відповідні гірські відвали, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України, - умисно не виконав ухвалу суду, що набрала законної сили, вчинене службовою особою.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на те, що вирок підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що місцевим судом надано неправильну оцінку доказам сторони обвинувачення. У вироку зазначено, що ОСОБА_6 особисто гірські відвали не передавались, такі були передані ТОВ «Карпатська рудна компанія», тобто ОСОБА_6 не міг знати про їх наявність, а тому прямого умислу на невиконання ухвали суду в діях обвинуваченого не було, що не відповідає фактичним обставинам справи. Апелянт вважає, що судом не взяті до уваги показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які безпосередньо у судовому засіданні зазначили, що способом виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 16.02.2016 є підписання акту приймання-передачі гірських відвалів. Прокурор вважає, що ОСОБА_6 був уповноважений виконати ухвалу суду, а передача гірських відвалів не відносилась до компетенції загальних зборів ПАТ «Карпатська рудна компанія». За наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваному вироку не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші (зокрема, у вироку не вказано, чому місцевий суд не відхилив копію ухвали Печерського районного суду міста Києва). Апелянт також вважає, що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, зокрема порушено вимоги ст. 94 КПК України щодо оцінки доказів; вимоги п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України щодо обов`язковості зазначення у мотивувальній частині виправдувального вироку підстав для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Окрім цього, прокурор стверджує, що у вироку міститься твердження про те, що прокурором не доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, що у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, а в резолютивній частині вироку суд ухвалив виправдати ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, - не встановлені, провину обвинувачений не визнав, у вчиненому не розкаявся. Просить визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки.

На вказану апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_15 подав заперечення, у яких вказує на те, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Вважає, що викладені у вироку висновки ґрунтуються на доказах не лише сторони захисту, а й сторони обвинувачення на показаннях свідків обвинувачення, відеозаписах проведених обшуків, та письмових доказах. Адвокат вважає, що у кримінальному провадженні відсутні суперечливі докази, які мають істотне значення для висновків суду, тому суд першої інстанції фактично не повинен був вказувати, чому ним взято до уваги одні докази і відкинуті інші. Вважає, що клопотання прокурора про повторне дослідження доказів судом апеляційної інстанції є безпідставним та необґрунтованим, тобто таким, що не підлягає задоволенню. Просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

До початку судового розгляду по суті, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 подав до апеляційного суду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали клопотання про закриття, та перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.

З оскаржуваного вироку слідує, що ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, та виправдано у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Разом з тим, незалежно від висновків, наведених у вироку Берегівського районного суду від 27.05.2022 року, колегія суддів, з огляду на клопотання захисника про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, не знаходить достатніх правових підстав для продовження апеляційного розгляду, оскільки закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності є обов`язком, а не правом суду.

У відповідності до позиції Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладеної у постанові від 18.02.2025 (справа №712/8174/23) в результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Статтею 417 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує вирок і закриває кримінальне провадження.

Згідно з приписами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч. 2 ст. 382 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що в обвинувальному акті відсутня вказівка на дату та час вчинення кримінального правопорушення, однак з його змісту слідує, що дане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України, вважається скоєним з моменту звернення старшим державним виконавцем Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області із заявою від 23.09.2019 року про вчинення кримінального правопорушення, щодо невиконання боржником, ПАТ «Карпатська рудна кампанія», у встановлений строк ухвали суду.

За цих обставин, датою вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України, інкримінованого ОСОБА_6 , слід вважати 23.09.2019 року.

Разом із цим, встановлено, що перебіг строків давності у даному кримінальному провадженні, не переривався. Також, відсутні будь-які відомості про зупинення досудового чи судового провадження у зв`язку з ухиленням ОСОБА_6 від досудового розслідування або суду протягом вказаного вище періоду. Тому підстав вважати, що строки давності були зупинені, а отже вони на даний час не спливли, немає.

За вказаних вище обставин, з дня вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення і до цього часу, а також враховуючи ту обставину, що вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.05.2022 року не набрав законної сили та минули строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, про що захисник ОСОБА_7 подав відповідне клопотання до апеляційного суду, яке, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, має бути розглянуто невідкладно. Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а тому вважає за необхідне клопотання захисника задовольнити, а вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, закрити.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 - задоволити частково.

Вирок Берегівського районного суду від 27 травня 2022 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України - скасувати.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 382 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: