справа № 619/321/26
провадження № 1-кс/619/30/26
УХВАЛА

іменем України

16 грудня 2026 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000027 від 09 січня 2026року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

встановив:

Керівник Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000027 від 09 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 09 січня 2026 року до ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що на протязі грудня 2025 року невстановлена особа, на ім`я ОСОБА_5 , 2008 року народження, перебуваючи на території ЖК «Воробйові Гори», що розташований поблизу станції метрополітену «Академіка Павлова» міста Харкова, вчиняв дії сексуального характеру відносно її неповнолітньої племінниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: вступав з нею в статеві зносини (ІТС «ІПНПУ» № 299 від 09.01.2026).

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із неповнолітніми племінницями: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мати її племінниць, а її сестра - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зловживала алкогольними напоями та наркотичним речовинами, у зв`язку із чим померла більше 10 років тому. Батька у ОСОБА_9 взагалі не було, вона навіть його не знала, а батька ОСОБА_10 посадили до в`язниці, коли ОСОБА_11 була вагітна. Коли ОСОБА_12 було близько 1-2 років, ОСОБА_11 залишала дитину у своїх знайомих, бо у неї не було часу сидіти з нею, через постійне гуляння та вживання наркотичних засобів. Вже тоді вона почала замислюватись над тим, щоб взяти опіку над ОСОБА_13 та забрати її до себе жити, хоча вона і так майже постійно проживала у неї.

Через деякий проміжок часу її сестра ОСОБА_11 народила другу дитину ОСОБА_10 і ситуація знову повторилась. ЇЇ сестра ОСОБА_11 почала залишати і цю дитину у знайомих. Надалі, вона та її матір ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вирішили оформляти документи та взяти опіку над дітьми. Так як на той час вона була заміжня та в її чоловіка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була судимість, вони не змогли оформити дітей на неї. У зв`язку з чим опіку над ОСОБА_13 та ОСОБА_10 оформили на її матір ОСОБА_14 , а пізніше її матір зробила довіреність на неї, тобто вона може представляти її інтереси в будь-яких питаннях, в тому числі і питаннях пов`язаних із дітьми.

Свою племінницю ОСОБА_16 вона може охарактеризувати як дещо замкнуту дитину, характер схожий на її матір, однак вона не може сказати, що у них недовірчиві відносини. ОСОБА_17 розмовляє з нею, але з приводу відносин ОСОБА_9 із хлопцями вона їй нічого не розповідала, бо розуміла, що вона заборонить зустрічатись із хлопцями. До початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, Емма навчалась у 3-й школі м. Дергачі Харківської області. Навчалася вона не дуже добре, але скарг з боку вчителів не надходило. Із однокласниками вона спілкується добре, ні з ким не конфліктує.

З початку повномасштабного вторгнення, її матір, чоловік та племінниці були вимушені переїхати до с. Берека Лозівського району Харківської області. Через 9 місяців вона разом із чоловіком повернулись до м. Дергачі, а племінниці разом із бабусею залишались у с. Берека. В тому ж селі Емма пішла до школи, а саме до Берекського ліцею, де також навчається середньо. З дітьми у неї конфліктів немає, та скарг від вчителів не надходило. Після повернення до м. Дергачі, її чоловік ОСОБА_15 вступив до лав Збройних Сил України, та 05.02.2024 загинув, виконуючи бойове завдання.

З того часу племінниці часто приїжджали до неї та проживали разом зі нею, а потім повертались до бабусі. У ОСОБА_9 є близька подруга на ім`я ОСОБА_18 , яка трохи старша за ОСОБА_19 проживає в м. Дергачі, точної адреси вона не знає. Батьків її вона не знає, але наскільки їй відомо вони ведуть нормальний образ життя, тобто звичайна родина. Їй відомо, що ОСОБА_18 також знає ОСОБА_20 та вони часто гуляли втрьох у Харкові, вона бачила фотографії на телефоні ОСОБА_9 . Близько 4 місяців тому, у вересні 2025 року від ОСОБА_9 вона дізналась про те, що племінниця зустрічається із хлопцем на ім`я « ОСОБА_5 », 2008 року народження, який робив їй подарунки у вигляді квітів та цукерок. Вона розпитувала ОСОБА_16 з приводу ОСОБА_20 , а саме: де він проживає, чим займаються його батьки, однак на її запитання ОСОБА_17 відповідала, що їй нічого невідомо. ОСОБА_17 охарактеризувала ОСОБА_20 , що він займається спортом, приймає участь у змаганнях та ОСОБА_17 їздила до нього на змагання. Також одного разу ОСОБА_17 сказала, що ОСОБА_20 проживає із батьком, а мати його зловживала алкоголем та покинула їх. Також у вересні їй стало відомо, що ОСОБА_20 приїжджав до ОСОБА_21 , вони разом із ОСОБА_13 ходили на прогулянку. Надалі, наприкінці грудня вона дізналась про те, що ОСОБА_17 самостійно їздила до м. Харкова, з її слів вона їздила проводжати ОСОБА_20 на потяг, нібито він поїхав до Львова на зимові свята.

30.12.2025 в месенджері «ТікТок» у неї відбувся діалог із ОСОБА_20 , та вона прохала його надати свій номер телефону, бо хотіла поговорити з ним. В той же день у них відбулась телефонна розмова, ОСОБА_20 їй подзвонив із мобільного номеру телефону НОМЕР_1 . Під час розмови вона казала ОСОБА_20 про те, що не хоче щоб ОСОБА_17 зустрічалась із ним, бо він для неї дорослий та у неї може бути психологічна травма після їх розставання, а в свою чергу ОСОБА_20 виправдовував себе, та розповідав про те, який він гарний хлопець. Також під час розмови вона сказала, що ОСОБА_17 маленька дівчина, а ОСОБА_20 вже більш дорослий хлопець, та він може захотіти від ОСОБА_9 якихось сексуальних відносин, на що ОСОБА_20 відповів, що в сексуальному плані він може зняти собі жінку, а ОСОБА_17 йому потрібна для відносин.

За той час поки ОСОБА_20 нібито перебував у Львові, вони постійно спілкувались з ОСОБА_13 по телефону, як вдень так і в нічний час. Були випадки коли ОСОБА_17 при розмові з ОСОБА_20 уходила в іншу кімнату, бо вони сплять в одній кімнаті з ОСОБА_22 , та остання могла розповісти їй про що ОСОБА_17 з ОСОБА_20 спілкувались.

07.01.2026 вона разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_10 перебували вдома та все було нормально. Приблизно об 11 год 15 хв ОСОБА_17 вибігла з дому та побігла в бік залізничної станції «Нові Дергачі», куди як раз в той час прибула електричка, яка прямувала до Харкова. Вона кликала ОСОБА_16 однак та не реагувала, після чого вона дзвонила ОСОБА_12 на мобільний телефон, але вона заблокувала її номер. В той же день, 07.01.2026 вона подзвонила ОСОБА_20 та запитала де знаходиться ОСОБА_17 , на що він повідомив, що нічого не знає, та ОСОБА_17 не виходить на зв`язок з ним та ОСОБА_23 .

Також під час розмови вона почула сповіщення гучномовця в метрополітені, а саме «станція ОСОБА_24 », та почала запитувати у ОСОБА_20 навіщо він її обманює, однак він почав виправдовуватись та на цьому їх розмова закінчилась. В той день ОСОБА_17 не повернулась додому, тому вона вирішила наступного дня поїхати до ОСОБА_25 .

08.01.2026 вона разом із ОСОБА_22 поїхали до ОСОБА_25 , однак ОСОБА_22 не згадала де проживає ОСОБА_26 . Після цього вона з телефону ОСОБА_22 відправила голосове повідомлення ОСОБА_27 , яка відповіла, що їй нічого невідомо з приводу місцезнаходження ОСОБА_9 . 08.01.2026 ввечері, вона знову зателефонувала ОСОБА_20 та повідомила про те, що якщо він не скаже де знаходиться ОСОБА_17 , вона буде вимушена звертатись із заявою до поліції, на що останній почав агресивно з нею розмовляти.

Наступного дня, 09.01.2025 вона пішла до відділу поліції та написала заяву. Після чого, майже одразу вона дізналась від працівників поліції, що ОСОБА_17 вже прямує до відділу поліції. Коли ОСОБА_17 приїхала до відділу поліції, то працівники поліції почали розпитувати її за вказаним фактом, та в ході спілкування ОСОБА_17 повідомила, що вона перебувала у ОСОБА_20 в квартирі, яка розташована в ЖК «Воробйові гори» поблизу станції метро «Академіка Павлова» в Харкові.

Також ОСОБА_17 повідомила, що за цей час у неї стались сексуальні стосунки (інтимна близькість) із ОСОБА_20 . Оглянувши самостійно мобільний телефон Емми, марки «Redmi» моделі «A3», який вона купувала, та дала користуватися ОСОБА_12 , ОСОБА_4 побачила велику кількість фотографій сексуального характеру. Після спілкування із працівниками поліції, її племінницю було направлено до «Обласної дитячої клінічної лікарні» для проведення обстеження у лікаря гінеколога та інших лікарів. Окрім того, останнім часом вона почала помічати, що у ОСОБА_9 з`являються власні грошові кошти, тоді вона почала цікавитись звідки у неї беруться гроші. Під час розмови ОСОБА_17 повідомила, що вона проводить прямі ефіри в застосунку «ТікТок» за що отримує грошову винагороду, а гроші виводить на банківську картку яку їй зробив ОСОБА_20 .

12.01.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надала слідчому належний їй мобільний телефон«Redmi А3», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , модель 23129RN51X, яким на протязі 2025-2026 рр., аж до 09.01.2026 користувалася її племінниця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000027 від 09.01.2026.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання зображень, відеозаписів, чи іншої електронної інформації, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 12.01.2026 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_28 проведено огляд предмету, а саме: мобільного телефону«Redmi А3», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , модель 23129RN51X, яким користувалася ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно наданого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході проведення вказаної слідчої дії, за участі власника (користувача) іншого володіння особи ОСОБА_4 , та двох понятих, зазначений мобільний пристрій ідентифікований, як мобільний телефон (сенсорний) торгівельної марки «Redmi» модель «А3»,4GB/128GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , серійний номер: НОМЕР_4 .UGRMIXM, з прошивкою НОМЕР_5 , та з SIM-картою оператора мобільного (рухомого) зв`язку ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_6 , та в середині якого виявлено відеозаписи, фото зображення, скріншоти переписок, та іншу електронну інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадженні, а саме: щодо наявності близьких відносин ОСОБА_6 з особою на ім`я « ОСОБА_29 », що користується номерами телефонівНОМЕР_1 та НОМЕР_7 , а також має акаунти в соціальній мережі «Instagram» з іменем « ОСОБА_30 » та в соціальній мереж «Facebook» з іменем « ОСОБА_31 ».

За результатами огляду предмету від 12.01.2026 вилучено: мобільний телефон торгівельної марки «Redmi» модель «А3»,4GB/128GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , серійний номер: НОМЕР_8 .0.7.0.UGRMIXM, з прошивкою НОМЕР_5 , та з SIM-картою оператора мобільного (рухомого) зв`язку ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_6 , якийпоміщено до паперового конверту, з пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії, зворотній бік якого опечатано двома бирками з відтиском печатки «№ 77 ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області».

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 12.01.2026, вказаний вище мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. ст. 167-169 КПК України вилучене в ході огляду місця події 12.01.2026 є тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення відповідних експертиз та проведення інших слідчих дій.

Оскільки вище вказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 64-2, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведеннясудових експертиз, та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його присутності, просив клопотання задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Власник (користувач) ОСОБА_4 тимчасово вилученого майна в судове засідання також не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її присутності, щодо накладення арешту на вилучене майно не заперечує.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 27 КПК України слідчий суддя може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження лише у випадку, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.

Слідчий суддя дійшов висновку про проведення розгляду клопотання у закритому судовому засіданні.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 січня 2026 року до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000027 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

12.01.2026 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_28 проведено огляд предмету, а саме: мобільного телефону«Redmi А3», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , модель 23129RN51X, яким користувалася ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно наданого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 12.01.2026, вказаний вище мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів необхідність арешту тимчасового вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно могло зберегти сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Частиною 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, на даний час відповідна експертиза не проведена, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000027 від 09 січня 2026 року на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 12.01.2026, а саме на:

- мобільний телефон торгівельної марки «Redmi» модель «А3»,4GB/128GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , серійний номер: НОМЕР_8 .0.7.0.UGRMIXM, з прошивкою НОМЕР_5 , та з SIM-картою оператора мобільного (рухомого) зв`язку ТОВ «лайфселл» з номером НОМЕР_6 , якийпоміщено до паперового конверту, з пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії, зворотній бік якого опечатано двома бирками з відтиском печатки «№ 77 ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області»,який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, контроль за виконанням покласти на керівникаДергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1