ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3162/25 Справа № 176/2220/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000164 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Злинка Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 24 березня 2025 року, приблизно о 20 годині 10 хвилини ОСОБА_8 , рухаючись разом з ОСОБА_9 повз кіоски прилеглі до ринку «Джина», який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Я. Мудрого, помітили раніше їм не знайомого потерпілого ОСОБА_10 , що йшов їм на зустріч по вул. Я. Мудрого. Зустрівшись з ним, у ОСОБА_9 сталась словесна перепалка з потерпілим, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли далі по вул. Я.Мудрого та у цей час у них раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, пов`язане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, належного потерпілому ОСОБА_10 , будучи обізнаним про введення воєнного стану в України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розвернулись в бік потерпілого та побігли в його бік, після чого, за попередньою змовою, застосовуючи фізичне насильство, нанесли декілька ударів кулаками та далі повалили потерпілого з ніг ударом по ногам, після чого нанесли ще декілька одночасних ударів ногами по тілу потерпілого, в результаті чого з сумки потерпілого випав мобільний телефон марки Redmi моделі 10С з сім-картами, який ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визначили як предмет свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_9 підняв із землі мобільний телефон марки Redmi, належний потерпілому ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 на суму 3250 гривень.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що суд не в повній мірі розглянув всі факти, що мають істотне значення для вирішення справи та не надав достатньої оцінки наявним у справі письмовим доказам. Зауважує, що вирок суду ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_10 та свідків, показвння яких різняться. Ставить під сумнів нанесення ударів потерпілому, оскільки останній за допомогою до приймального відділення місцевої лікарні не звертався. Вказує, що судом не було встановлено механізм нанесення ударів потерпілому. Звертає увагу, що свідок ОСОБА_11 не впізнала обвинуваченого ОСОБА_8 , а впізнала лише обвинуваченого ОСОБА_9 , в той час як свідок ОСОБА_12 навпаки впізнав лише обвинуваченого ОСОБА_8 , що викликає певні сумніви того, що свідки були поруч в темну пору доби, а бачили кожен різне. Вважає, що наявні у справі докази чітко не встановлюють та не підтверджують факт відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_9 . На його думку, призначене судом покарання є занадто суворим та не відповідає тяжкості вчиненого злочину.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що призначене судом покарання є занадто суворим та не відповідає тяжкості вчиненого злочину. На його думку, суд не в повній мірі розглянув всі факти, що мають істотне значення для вирішення справи та не надав достатньої оцінки наявним у справі письмовим доказам. Зауважує, що вирок суду ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_10 та свідків, показання яких різняться. Ставить під сумнів нанесення ударів потерпілому, оскільки останній за допомогою до приймального відділення місцевої лікарні не звертався. Вказує, що судом не було встановлено механізм нанесення ударів потерпілому. Звертає увагу, що свідок ОСОБА_11 не впізнала обвинуваченого ОСОБА_8 , а впізнала лише обвинуваченого ОСОБА_9 , в той час як свідок ОСОБА_12 навпаки впізнав лише обвинуваченого ОСОБА_8 , що викликає певні сумніви того, що свідки були поруч в темну пору доби, а бачили кожен різне. Вважає, що наявні у справі докази чітко не встановлюють та не підтверджують факт відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, думку учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за обставин, як вони встановлені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що 24.03.2025 року увечері він повертався до дому. Йшов по вулиці Ярослава Мудрого в сторону вулиці Грушевського, будинок 76. На зустріч йому йшли обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Один із них спитав чи він синяк. Він відповів, що ні. Потім вони пішли. В цей час він почув позаду себе, що хтось біжить. Він повернувся і побачив, як обвинувачені біжать до нього. Коли вони підбігли, вони почали вдвох бити його, наносили хаотично обоє удари, в груди, в ліве плече, а потім в ногу. Він прикрив обличчя руками, захищаючись від них. Від їх ударів він впав на землю. В цей час у нього випав телефон. ОСОБА_9 забрав телефон потерпілого із землі. Потім обвинувачені втекли. До нього підійшли дівчина та хлопець на допомогу. Хлопець побіг наздоганяти обвинувачених, дівчина залишилась з ним. Потім викликали працівників поліції.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що 24.03.2025 року у вечірню годину вона разом з хлопцем ОСОБА_13 йшли по вулиці Я.Мудрого, навпроти ринку «Джина». Було темно, але вулиця освічувалась. На відстані 20 метрів, на протилежній стороні вона побачила як двоє хлопців били дідуся. Дідусь впав на землю. У дідуся випав телефон. Один із хлопців забрав телефон, і вони втекли. В залі суду свідок впізнала хлопця, який забрав телефон - обвинуваченого ОСОБА_14 ОСОБА_12 побіг наздоганяти нападників, але не догнав. Вони викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_12 показав, що 24.03.2025 року у вечірню годину він разом з дівчиною ОСОБА_11 йшли по вулиці Я.Мудрого, навпроти ринку «Джина». На протилежній стороні вулиці, метрів 5-7, він побачив як двоє хлопців били дідуся. Він побачив як дідусь впав на землю. Хлопці почали тікати. Вони підійшли до дідуся. ОСОБА_11 залишилась з дідусем, а він побіг за нападниками, почав їм кричати, щоб повернули викрадене. Він бачив як обвинувачений ОСОБА_8 наносив 2 удари потерпілому. Інший хлопець також наносив удари.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2025 року в присутності понятих слідчий пред`явив потерпілому ОСОБА_10 чотири фотознімки громадян, серед яких ОСОБА_10 впізнав на фотознімку №4 ОСОБА_8 , який 24.03.2025 року, застосовуючи насильство, відкрито заволодів його мобільним телефоном «Redmi моделі 10С» /а.к.п.34-37/.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2025 року слідчий в присутності понятих пред`явив потерпілому ОСОБА_10 чотири фотознімки громадян, серед яких ОСОБА_10 впізнав на фотознімку №4 ОСОБА_9 , який 24.03.2025 року, застосовуючи насильство, у нього відкрито заволодів мобільним телефоном «Redmi моделі 10С» /а.к.п.40-43/.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 чітко вказав на обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як на хлопців, які із застосуванням насильства пограбували його 24.03.2025 року у вечірню годину /а.к.п.44-51/.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.03.2025 року вбачається, що слідчий, в присутності понятих, з участю потерпілого ОСОБА_10 провів слідчий експеримент, який проведено на вул. Я. Мудрого, в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, біля ринку «Джина», де потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що 24.03.2025 року, близько 20-10 години він йшов по вулиці Я.Мудрого в сторону вулиці Грушевського, 76. По дорозі на зустріч йому йшло двоє чоловіків, один попереду, другий позаду. Чоловік, який йшов позаду спитав у потерпілого «Чи є закурити?». Потерпілий відповів «Немає». Тоді чоловік спитав «А що є? Ти що синяк?». Потерпілий відповів «Ні». Інший хлопець покликав другого і вони пішли. Потерпілий продовжив рух далі. Попереду нього йшла дівчина. В цей час він позаду себе почув звук як хтось біжить, він повернувся і побачив як біжать ті двоє хлопці. Хлопці підбігли до нього. Потерпілий сказав хлопцям «Не чіпайте дівчину». Хлопець вищого зросту наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину грудей потерпілого, потім потерпілий повернув корпус трохи праворуч, після чого другий хлопець нижчого зросту наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину грудей потерпілого. В цей час, потерпілий долонями рук закрив своє обличчя, другий хлопець наніс кулаком лівої руки один удар по руці та пальцям потерпілого. Потерпілий розвернувся від них, в цей час він відчув удар по своїй нижній частині правої ноги, хто саме вдарив він не бачив. Від удару потерпілий втратив рівновагу та впав на ґрунтове покриття на живіт. Перебуваючи на землі, два чоловіки кожний почав бити його, наносити удари 1-2 удари ногами по корпусу. Потерпілий зазначив, що коли він впав на землю, з його сумки випав мобільний телефон. Він намагався взяти телефон, але чоловік, що стояв ліворуч відштовхнув його руку та забрав мобільний телефон із землі. Після цього хлопці втекли. В цей час до нього підбігли незнайомі хлопець та дівчина на допомогу. Хлопець побіг наздоганяти злочинів, а дівчина залишилась з потерпілим. З мобільного телефону дівчини він зателефонував дружині та викликав поліцію.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2025 року, слідчий, в присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_12 чотири фотознімки громадян, серед яких ОСОБА_12 впізнав на фотознімку №1 ОСОБА_8 , який 24.03.2025 року вчинив злочин щодо потерпілого, бив потерпілого /а.к.п.53-56/.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2025 року, вбачається, що слідчий, в присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_12 чотири фотознімки громадян, серед яких ОСОБА_12 впізнав на фотознімку №2 ОСОБА_9 , який 24.03.2025 року вчинив злочин щодо потерпілого, бив потерпілого /а.к.п.196-199/.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 16.05.2025 року вбачається, що слідчий, в присутності понятих, з участю підозрюваного ОСОБА_9 провів слідчий експеримент. Відповідно до вказаної слідчої дії, яку було проведено на вул. Я.Мудрого, в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, біля ринку «Джина», підозрюваний зазначив, що 24.03.2025 року десь о 20-00 годині, біля центрального входу у ринок між ним, ОСОБА_15 та незнайомим перехожим /потерпілим/ стався конфлікт, один одному нахамили. Конфлікт виник після того, як ОСОБА_9 попросив у потерпілого підпалити. Далі ОСОБА_9 вказав, що він вдарив потерпілого кулаком правої руки приблизно у шию, потерпілий впав на землю на бік, в цей час у потерпілого випав мобільний телефон. ОСОБА_9 підняв телефон. Потім вони побачили з іншої сторони дороги хлопця та дівчину, почали тікати з місця події. Той незнайомий хлопець йшов за ними. Потім той хлопець кричав їм віддайте телефон. Далі, ОСОБА_9 передав телефон ОСОБА_16 та вони розбіглися. ОСОБА_9 пішов до автовокзалу, де пробув там до 06 години ранку. Підозрюваний зазначив, що був в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Згідно заяви ОСОБА_8 від 27.03.2025 року, останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Redmi моделі 10С» сірого кольору /а.к.п.67/

З протоколу огляду предмету від 27.07.2025 року вбачається, що слідчий в присутності понятих, з участю ОСОБА_8 провів огляд мобільного телефону Redmi моделі 10С, темно-сірого кольору, 4/64 гб. ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , сім карта відсутня, скло та інші поверхні цілі. До протоколу є додаток фотозображення /а.к.п.68-72/.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вина обвинувачених підтверджується наявними у справі доказами.

Дії обвинувачених були узгоджені між собою, мали характер відкритого заволодіння майном потерпілого із застосуванням насильства, оскільки потерпілий бачив, як ОСОБА_9 підняв із землі мобільний телефон потерпілого, який випав у нього під час падіння на землю від удару обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обвинувачені поводили себе зухвало, наявність очевидців події - свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які були допитані під час судового розгляду, і власне бачили обставини грабежу, не зупинило обвинувачених від вчинення кримінального правопорушення - а саме, відкритого заволодіння майном потерпілого із застосуванням насильства.

Показання потерпілого та свідків є логічними та послідовними, узгоджуються між собою та підтверджуються сукупністю безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів, тому не викликають у суду апеляційної інстанції сумніву в їх достовірності.

Доводи апеляційних скарг про те, що судом невірно зазначено час події - вечірній час доби, а не після 20:00 години на увагу не заслуговують, оскільки вечірній час доби - це час, коли сонце сідає і починається темрява. Початок вечірнього часу пов`язують з заходом сонця, тому його тривалість може варіюватися залежно від пори року. Час після 20:00 години, як посилається в апеляційних скаргах захисник, і є вечірнім часом доби, тому апеляційний суд не вбачає порушень в зазначенні часу подій судом першої інстанції.

Наявність спричинення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень підтверджується висновками судових медичних експертиз потерпілого ОСОБА_10 від 28.03.2025 року та 31.03.2025 року, з яких слідує, що у ОСОБА_10 при огляді виявлені синець на тильній поверхні правої кисті в проміжку між 1-2 п`ясними кістками, синець на шкірі задньої зовнішньої поверхні середньої третини правої гомілки.

Ці тілесні ушкодження могли бути спричиненні при множинних (найменше 2-х) діях (ударах або співударяннях) твердого тупого предмету (предметів), характерні риси яких не знайшли відображення в цих ушкодженнях. Не можна виключити, що ці ушкодження могли бути спричиненні за тим механізмом, на який вказує потерпілий, тобто при множинних ударах кулаками та/або ногами. Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, на яку вказує потерпілий, тобто 24.03.2025 року, що підтверджується характером та ступенем виразності тканинних реакцій на ушкодження (колір синців). Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_10 мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, а за цією ознакою згідно п.п.2.3.2 «б» та 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких. /а.к.п.87-88/

Згідно висновку судової медичної експертизи потерпілого ОСОБА_10 від 31.03.2025 року, у ОСОБА_10 при огляді виявлені синець на тильній поверхні правої кисті в проміжку між 1-2 п`ясними кістками, синець на шкірі задньої зовнішньої поверхні середньої третини правої гомілки. Не можна виключити, що ці ушкодження могли бути спричиненні за тим механізмом, на який вказує потерпілий під час проведення слідчого експерименту за його участі, тобто синець на тильній поверхні правої кисті в проміжку між 1-2 п`ясними кістками при ударі кулаком, а синець на шкірі задньої поверхні середньої третини правої гомілки - при ударі або натисканні ногою. /а.к.п.91-92/

З огляду на вищезазначене доводи апеляційної скарги про не встановлення механізму нанесення ударів є безпідставними.

Таким чином, оцінюючи сукупність досліджених доказів в їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 186 КК Українизнайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин у період іспитового строку, встановленого вироком суду, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, не дисциплінований, схильний по порушення розпоряджень командирів та нез`явлення на службі без поважних причин, з 25.03.2025 року відсутній на службі без поважних причин.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд обґрунтовано визнав рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем проходження військової служи характеризується з негативної сторони, до виконання поставлених завдань відносить безвідповідально, до командирів і старших за військовим званням проявляє неповагу, не шанує честі і гідність товаришів по службі, не дотримується правил поведінки, схильний до систематичного порушення розпорядку дня та вживання алкогольних напоїв, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд обґрунтовано визнав вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з огляду на встановлені обставини справи, ставлення обвинувачених до вчиненого злочину, відсутності усвідомлення ними протиправності своїх дій та будь-якого каяття.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував усі обставини справи, дані про особу обвинувачених, тому покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі, призначене ОСОБА_8 , та покарання у виді 8 років позбавлення волі, призначене ОСОБА_9 , відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: