Провадження № 1-кп/201/332/2025
УХВАЛА

13 січня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборний районний суд міста Дніпра кримінальне провадження № 0001656 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисники ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

До провадження Соборного районного суду міста Дніпра надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001656 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Також, до Соборного районного суду міста Дніпра надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000589 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 28.02.2024 року кримінальне провадження № 0000589 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України було об`єднано з кримінальним провадженням № 0001656 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У ході судового розгляду об`єднаного кримінального провадження судом було досліджено письмові докази, а також допитано свідків з метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення фактичних обставин справи.

В подальшому прокурором було змінено обвинувачення в межах об`єднаного кримінального провадження, відповідно до якого дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення тягне за собою закриття кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право, зокрема бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду, підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.

У разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді.

Повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах другій і третій цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.

Так, судом неодноразово здійснювався виклик потерпілого ОСОБА_7 , який підтримував обвинувачення у кримінальному провадженні №0001656 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Виклики здійснювалися шляхом направлення судових повісток разом зі зміненим обвинувальним актом, а також листів із роз`ясненням права потерпілого підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі відповідно до ч.3 ст. 338 КПК України.

Незважаючи на вжиті судом заходи щодо належного повідомлення, потерпілий ОСОБА_7 у судові засідання жодного разу не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Поштові відправлення повернулися до суду без вручення адресатові. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про не підтримання потерпілим обвинувачення за ч.4 ст. 296 КК України, у зв`язку з чим судовий розгляд підлягає продовженню в межах правової кваліфікації за ч.1 ст. 125 КК України.

Під час судового засідання, потерпілим ОСОБА_6 було заявлено клопотання про відмову від підтримання обвинувачення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, з проханням про закриття кримінального провадження відносно останнього, проти чого не заперечували інші учасники.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання потерпілого та необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України з наступних підстав.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за наступних обставин.

04.12.2023 близько о 21 годині 00 хвилин, за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, біля будинку 17а, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт.

У подальшому, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 , у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізовуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , умисно своєю правою рукою зжатою в кулак наніс не менш двох ударів в область лівого плеча потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши цим тілесні ушкодження у вигляді: синця лівого плеча по зовнішній поверхні від верхньої до межі середньої третини.

Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 , відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_3 які виразилися у спричинені умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, кримінальне провадження по яким розпочинається виключно за заявою потерпілого і відмова потерпілого від підтримання обвинувачення є беззаперечною підставою для закриття кримінального провадження згідно ст. 284 КПК України, а тому суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню його у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч.9 ст. 539 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, при цьому такі докази та документи підлягають зберіганню до набрання зазначеним рішенням законної сили.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а також гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів та документів, наданих суду, вирішується безпосередньо під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, при цьому зазначені докази та документи підлягають зберіганню до набрання таким рішенням законної сили.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановами слідчого від 27.10.2023 було визнано речовими доказами ряд предметів, а саме: - автомобіль марки ««Toyota Land Cruiser»», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; - предмет схожий на пістолет без магазину, з маркуванням ФОРТ ОСОБА_10 , вироблено в Україні, НОМЕР_2 ;- дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 ;- флеш носій 16 GB на котрому записні відеозаписи з камер відео спостереження АЗС «ОККО» за адресою: м. Дніпро, вул. Н. Перемоги, 3м.

В подальшому ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2023 року було накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, які були вилучені в ході огляду за адресою: за адресою: м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, біля буд. 3М, автомобілю марки ««Toyota Land Cruiser»», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 а саме на: - предмет схожий на пістолет без магазину, з маркуванням ФОРТ ОСОБА_10 , вироблено в Україні, НОМЕР_2 , та дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 , із забороною розпорядження та відчуження зазначеного майна для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування або знищення.

Враховуючи, той факт, що вищевказане кримінальне провадження підлягає закриттю згідно ст. 284 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно втратив свою актуальність, у зв`язку з чим вказане майно підлягає поверненню своїм власникам.

Разом із тим, вирішуючи питання щодо повернення речових доказів, а саме:

- предмета, схожого на пістолет без магазину, з маркуванням ФОРТ ОСОБА_10 , вироблено в Україні, НОМЕР_2 , та дозволу на зброю № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 , суд виходить з того, що власником зазначеного майна не було продовжено строк дії дозволів на зберігання та носіння зброї у порядку, встановленому чинним законодавством України.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для повернення вказаного майна, оскільки вирішення питання про його повернення є можливим виключно за умови наявності чинного, у встановленому законом порядку продовженого дозволу на зберігання та носіння відповідної зброї.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 284, 338, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_6 від підтримання приватного обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ - автомобіль марки ««Toyota Land Cruiser»», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 .

Речовий доказ - флеш носій 16 GB на котрому записні відеозаписи з камер відео спостереження АЗС «ОККО» за адресою: м. Дніпро, вул. Н. Перемоги, 3м зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 16 січня 2026 року о 10 годині 00 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1