Справа № 445/2106/25
Провадження № 1-кп/445/379/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 06.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Вільшаниця Золочівського району Львівської області, громадянина України, українця, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей з інвалідністю, працюючого водієм-навантажувачем в ТзОВ "Агроль", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.361 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 18.02.2025 о 11 год. 15хв., перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), вирішив неправомірно заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 за допомогою персональних даних (пароля і логіна) ОСОБА_6 , які йому були відомі з 31 січня 2025 року, коли з дозволу ОСОБА_6 проводив транзакції із його рахунку. Діючи від імені ОСОБА_6 , однак без згоди та відома останнього, маскуючи свої дійсні злочинні наміри, ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi A2» моделі «23028RN4DG» приблизно о 11 год. 19 хв. 18 лютого 2025 року несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», а саме увійшов у мобільний застосунок «Приват-24» через особистий аккаунт ОСОБА_6 як клієнта АТ КБ «ПриватБанк» та отримав доступ до банківської картки ОСОБА_6 № НОМЕР_1 . Як наслідок, ОСОБА_4 отримав можливість здійснювати транзакції у «Приват-24» від імені ОСОБА_6 на користь інших банківських карток без відома і дозволу ОСОБА_6 , чим спричинив витік та порушення порядку маршрутизації інформації з банківською таємницею ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.361 КК України.

Окрім того, ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану на території України, введеного на підставі Указу Президента України № 64/22 від 24.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє на підставі Указу Президента України № 478/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.07.2025 року, у рамках реалізації свого кримінального протиправного умислу на заволодіння коштами ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), о 11 год. 22 хв. 18 лютого 2025 року через мобільний застосунок «Приват-24» інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «Приватбанк» увійшов в обліковий запис ОСОБА_6 та здійснив переказ його коштів у сумі 60 тис. 50 грн. з рахунку ОСОБА_6 N? НОМЕР_1 на банківську картку ОСОБА_7 в АТ КБ «Приватбанк» під № НОМЕР_2 ОСОБА_7 , будучи введеним в оману ОСОБА_8 щодо правомірності походження переказаних коштів і не знаючи про їхне кримінально-протиправне походження, о 11 год. 31 хв. 18 лютого 2025 року за вказівкою останнього переказав 60 тис. грн., належних на праві власності ОСОБА_6 , на банківський рахунок дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_9 в АТ КБ «Приватбанк» під № НОМЕР_3 . Оскільки ОСОБА_4 мав повний доступ до вищевказаного банківського рахунку ОСОБА_9 , то з 11 год. 31 хв. 18 лютого 2025 року отримав безперешкодну можливість розпоряджатись привласненими коштами потерпілого ОСОБА_6 .

Так, о 11 год. 40 хв. 18 лютого 2025 року ОСОБА_4 здійснив переказ з банківської картки ОСОБА_9 частини привласненого майна потерпілого у сумі 20 тис. грн. на банківську картку в АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_10 № НОМЕР_4 в рахунок погашення свого договору позики.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений обставини вказані в обвинувальному акті визнав повністю та підтвердив їх у своїх показах, просить суворо його не карати, у вчиненому розкаюється, щиро шкодує за вчинене та наслідки, що настали, в результаті його неправомірних дій, вказує, що заподіяну шкоду потерпілому частково відшкодував та продовжує відшкодовувати решту.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Таким чином, суд вважає доведеним факт несанкціонованого втручання ОСОБА_4 в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а також таємне викрадення ОСОБА_4 чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, за обставин, що викладені вище.

Враховуючи вищенаведене, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчинених правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочинами наслідків, а також те, що обвинувачений є особою молодого віку, вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає, щиро розкаюється у вчиненому, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей з інвалідністю, позитивно характеризується за місцем проживання та праці, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, офіційно працевлаштований, частково відшкодував потерпілому завдану шкоду та продовжує відшкодовувати решту.

Обставинами, що пом`якшують покарання, на думку суду, є щире каяття та сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.361 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі, в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та призначити остаточне покарання, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням, на підставі ст.75 КК України, від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки підстави, які б виключали можливість такого звільнення, відсутні.

Заходи забезпечення в межах даного кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати понесені державою на залучення експерта в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.70, 75, 76,ч.4 ст.185, ч.1ст.361,КК України, ст. 349, 368-371, 373- 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку 13.10.2025 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6ст. 376 КПК Україникопію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1