Справа № 472/1075/25
Провадження №1-кп/472/122/25
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 рокус-ще Веселинове

Веселинівській районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 30.07.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, прописаний за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, на момент вчинення кримінального проступку проходив військову службу за мобілізацією на посаді старшого стрільця 4 десантно штурмового відділення 3 десантно штурмового взводу 4 десантно штурмової роти 1 десантно штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат»

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор стажист на посаді прокурора Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону - ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 за наступних обставин.

01 червня 2023 року на виконання Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності військових частин Збройних Сил України та інших формувань, громадянина України ОСОБА_3 призвано на військову службу по мобілізації.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 року № 159 старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду старший стрілець 4 десантно штурмового відділення 3 десантно штурмового взводу 4 десантно штурмової роти 1 десантно штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок» і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 01.06.2023 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 у військову частину НОМЕР_1 із територіального центру комплектування та соціальної підтримки, він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Таким чином, на момент вчинення кримінального проступку ОСОБА_3 мав статус військовослужбовця по мобілізації.

Так, 29.07.2025 року, близько 21 годині 25 хвилин, більш точного часу не встановлено, поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник конфлікт.

У ході конфлікту ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс головою один удар в область обличчя ОСОБА_5 .

В результаті вказаних дій ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на спинці носа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Нанесені потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що 29.07.2025 року близько 21 годин 25 хвилин, він перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 та у нього виник конфлікт з ОСОБА_5 , в ході якого він наніс головою один удар в область обличчя ОСОБА_5 . У вчиненому розкаюється.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у заподіянні потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень також підтверджується фактичними даними, які містяться в досліджених в судовому засіданні показаннях, документах і висновку експерта, зокрема:

- рапорті сектора поліцейської діяльності № 1 (селище Веселинове) Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області грпп поліцейського ОСОБА_6 від 29.07.2025 року, відповідно до якого 29.07.2025 року о 21:35 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.07.2025 року о 21:34 в АДРЕСА_3 ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_8 по переносиці.;

- заяві ОСОБА_5 від 29.07.2025 року, відповідно якої остання просить прийняти міри до ОСОБА_3 , який наніс їй тілесні ушкодження, за адресою: АДРЕСА_3 , та погрожував фізичною розправою;

- протоколі огляду місяця події від 12.08.2025 року та фототаблицях до нього, відповідно якого дізнавачем СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 за участю потерпілої ОСОБА_5 було проведено огляд території поблизу будинку АДРЕСА_3 . В ході огляду встановлено, що дорога вулиці має асфальтоване покриття з тріщинами та маленькими ямами, узбіччя ґрунтове вкрите частково травою. Слідів зовні схожими на кров не виявлено. Слідів боротьби не виявлено. Зі слів ОСОБА_5 на вказаному місці на узбіччі поблизу будинку № 6 по вул. Черьомушкіна с. Михайлівка їй було спричинено легке тілесне ушкодження у вигляді синця на спинці носа гр. ОСОБА_3 . З місця огляду нічого не вилучалося;

- висновку експерта № 161 від 30.07.2025 року, згідно якого у гр. ОСОБА_5 виявлене тілесне ушкодження у вигляді синця на спинці носу, який виник незадовго до звернення потерпілої до лікувального закладу від однієї травматичної дії тупого предмета, особливості контактної поверхні якого в морфології синця не відобразилися, могло утворитися від удару кулаком, взутою ногою, головою, не виключено в строк за умов та обставин, вказаних в постанові. Ушкодження у вигляді синця має незначні скороминущі наслідки, строком не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно п.2.3.5 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер ушкодження, а також відсутність інших характерних ушкоджень, унеможливлюють його утворення внаслідок падіння із вертикального положення на тверду площину;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 12.08.2025 року та фототаблицях до нього, відповідно якого дізнавачем СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 за участю потерпілої ОСОБА_5 в присутності понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було проведено слідчий експеримент для уточнення показів потерпілої, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 показала, що відстань між нею та ОСОБА_3 складала 30 см, відстань між потерпілою ОСОБА_5 та свідком, який стояв попереду неї ОСОБА_12 складає 150 см. Потім потерпіла ОСОБА_5 показала статисту, як ОСОБА_3 своєю головою наніс їй один удар в область обличчя в ділянку носа, внаслідок удару потерпіла ОСОБА_13 отримала тілесне ушкодження у вигляді синця на спинці носу;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 12.08.2025 року та фототаблицях до нього, відповідно якого дізнавачем СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 за участю свідка ОСОБА_12 в присутності понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було проведено слідчий експеримент для уточнення показів свідка ОСОБА_12 , в ході якого остання розповіла та показала, що відстань між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 складає 30 см. Вона стояла позаду потерпілої ОСОБА_5 на відстані 150 см. Після чого свідок ОСОБА_12 показала на статисту, як ОСОБА_3 своєю головою наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар в область обличчя в ділянку носа, внаслідок удару ОСОБА_5 отримала легке тілесне ушкодження у вигляді синця на спинці носу;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 05.09.2025 року та фототаблицях до нього, відповідно якого дізнавачем СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 за участю підозрюваного ОСОБА_3 в присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 було проведено слідчий експеримент для уточнення показів ОСОБА_3 , в ході якого останній розповів та показав, що відстань між ним та ОСОБА_5 складає 30 см, відстань між ним та свідком ОСОБА_12 складає 150 см. Потім підозрюваний ОСОБА_3 показав на статисту як він стоячи навпроти ОСОБА_5 своєю головою наніс їй один удар в область обличчя в ділянку носу, внаслідок удару потерпіла ОСОБА_5 отримала легке тілесне ушкодження у вигляді синця на спинці носу.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить висновку, що всі докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому кримінальним процесуальним законодавством України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного.

За таких обставин вина ОСОБА_3 в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження доказана і він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання для обвинуваченого, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Враховуючи всі зазначенні вище обставини, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження скоєння обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді штрафу .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373 - 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївській області ОСОБА_1