Справа № 165/4562/25
Провадження № 1-кп/165/236/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ)

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003120, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснина Іваничівського району Волинської області, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

До Нововолинського міського суду Волинської області на розгляд надійшло кримінальне провадження № 0003120 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час підготовчого засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважав, що вказане кримінальне провадження підсудне Нововолинському міському суду Волинської області, оскільки кримінальне правопорушення, яке органами досудового слідства інкриміновано ОСОБА_4 , є продовжуваним та закінчено у момент з`явлення останнього до Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинської області, підстав для закриття справи або внесення подання про визначення підсудності немає.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вважала, що зазначене кримінальне провадження не може бути призначено до судового розгляду, оскільки не підсудне Нововолинському міському суду Волинської області, місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є територія Львівської області, у якій знаходиться військова частина, в якій обвинувачений проходив службу, а в подальшому саме на території Львівської області останнього було затримано, тобто припинено вчинення кримінального правопорушення. Посилаючись на вищевикладені обставини, захисником обвинуваченого заявлено клопотання про ініціювання перед Волинським апеляційним судом питання щодо направлення вказаного провадження до Верховного Суду для визначення підсудності за місцевим судом за місцем розташування військової частини або за місцем фактичного припинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений не підтримав клопотання свого захисника, вважав, що вказане кримінальне провадження може розглядатися Нововолинським міським судом Волинської області, посилаючись на те, що він бажає скорішого завершення судового розгляду та ухвалення рішення у своїй справі в найкоротші терміни. При цьому, обвинувачений наполягав на тому, що після самовільного залишення військової частини, яка знаходиться у м. Яворів Львівської області, він перебував у м. Трускавці Львівської області, де був затриманий працівниками ТЦК, доставлений ними до ІНФОРМАЦІЯ_2 , потім до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в подальшому перевезений до ТЦК м. Рівне, звідки працівниками поліції доставлений до відділення поліції у м. Нововолинську Волинської області. При цьому, у м. Нововолинську ніколи не жив, зареєстрований та проживав у с. Соснина Володимирського (колишнього Іваничівського) району Волинської області, добровільно до відділення поліції не з`являвся.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника, вважав, що справа підсудна Нововолинському міському суду Волинської області, посилаючись на раніше зазначені ним обставини.

Суд, заслухавши учасників процесу, ознайомившись із обвинувальним актом, долученими до нього матеріалами, вважає клопотання захисника обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, та вважає, що кримінальне провадження підлягає направленню до Волинського апеляційного суду для визначення підсудності, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 4 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Частиною 1 статті 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 1 статті 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Частиною третьою ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24 лютого 2022 року о 05:30 на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому Указами Президента України продовжено до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо, зокрема, порушено правила підсудності.

З обвинувального акту вбачається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2025 року № 153 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 з 04.06.2025 року призначено на посаду солдата резерву запасної роти і визнано таким, що приступив до виконання службових обов`язків.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника) близько 17 год. 40 хв. 19.06.2025 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану у АДРЕСА_2 . В подальшому 01.12.2025 року ОСОБА_4 самостійно прибув до Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, припинивши вчинення триваючого кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

З об`єктивної сторони самовільне залишення військової частини полягає у самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явленні його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану. В першому випадку вказане кримінальне правопорушення є закінченим з моменту, коли суб`єкт фактично залишив розташування військової частини (місце служби).

Таким чином, на думку суду, місцем вчинення вказаного криминального правопорушення є військова частина А0998, розташована у АДРЕСА_2 .

Верховний Суд, вирішуючи питання про визначення підсудності у кримінальних провадженнях за ст. 407 КК України, неодноразово вказував на те, що положення норм КПК України, якими врегульовано правила визначення територіальної підсудності кримінального провадження, застосовуються у взаємозв`язку із приписами ст. 6 КК України (ухвала від 15.07.2025 року в справі № 587/2636/25, ухвала від 22.07.2025 року в справі № 177/1639/25 та інші).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України.

Отже, місцем вчинення кримінального правопорушення є місце де воно було почато, продовжено, закінчено або припинено.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні самовільного залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, таким чином місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є, у тому числі, м. Яворів Львівської області, яке знаходиться в межах територіальної юрисдикції Яворівського районного суду Львівської області.

З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до Нововолинського міського суду Волинської області з порушенням правил підсудності та наявні достатні підстави для ініціювання перед Волинським апеляційним судом питання щодо звернення до Верховного Суду з поданням про визначення підсудності у вказаному кримінальному провадженні за іншим місцевим судом, який перебуває під юрисдикцією Львівського апеляційного суду.

При цьому, об`єктивних причин, які б унеможливлювали здійснення судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні судом за місцем вчинення кримінального правопорушення, у підготовчому судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання захисника обвинуваченого та спрямування до Волинського апеляційного суду кримінального провадження з метою ініціювання звернення до Верховного Суду з поданням про направлення даного кримінального провадження з Нововолинського міського суду Волинської області до Яворівського районного суду Львівської області за територіальною підсудністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 31, 34, 372, 615 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 задоволити.

Кримінальне провадження № 0003120 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, направити до Волинського апеляційного суду з метою вирішення питання про наявність підстав для звернення до Верховного Суду з поданням про визначення територіальної підсудності вказаного кримінального провадження.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий суддя ОСОБА_6