Справа № 521/1534/26
Номер провадження:1-кс/521/551/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:

05 лютого 2026 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність слідчого.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, надіслала до суду заяву про розгляд скарги без її участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надіслав до суду лист, в якому просив відмовити в задоволенні скарги.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

ОСОБА_3 подала заяву про вчинення кримінального правопорушення до відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема, встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, що передбачено ст. 383 КК України та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 просить внести відомості за ст. 146 та ст. 371 КК України, а саме незаконне затримання та позбавлення волі її сина ОСОБА_4 , вказуючи, що кримінальне правопорушення вчинили особи у військовій формі.

Відповідно до ст. 371 КК України вбачається, що суб`єктом вказаного кримінального правопорушення може бути спеціальна службова особа, уповноважена законом на затримання особи.

Особливості затримання службовою особою, передбачені ст. 208 КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що службові особи ТЦК та СП не є особами, які відповідно до закону уповноважені на затримання особи, тож не можуть бути суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 371 КК України.

Щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі або викрадення людини, то необхідно зазначити, що як вбачається зі скарги, ОСОБА_4 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що незаконне позбавлення волі може бути у випадках, передбачених ст. 3 та ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення».

Так, відповідно до ст. 3 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального-процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

З матеріалів скарги не вбачається, що ОСОБА_4 тримається під вартою в установі, перелік яких передбачено ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та таким чином перебуває під вартою.

Необхідно зазначити, що на підставі вищевикладеного, сама заява про кримінальне правопорушення не містить дані, які дають можливість встановити, що було вчинено кримінальне правопорушення та вказані відомості повинні бути внесені до ЄРДР.

Суд вважає за необхідне у задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1