Справа № 203/2451/24
Провадження № 1-кп/0203/395/2026
УХВАЛА

іменем України

13 лютого 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 05.09.2022 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Центрального районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за ч. 5 ст.191, ч.2 ст.367 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 заявив про відвід прокурора в даному кримінальному провадженні. Обґрунтовуючи свою заяву про відвід, посилався на те, що прокурор ще на стадії досудового розслідування був обізнаний про наявність в нього психічної хвороби, однак навмисно будь-яких заходів, направлених на проведення психіатрічної експертизи, не вживав. Більш того, знаючи про такий факт, прокурор в рамках іншого кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в той час як клопотання необхідно було подавати в порядку ст. 508 КПК України. Крім того обвинувачений зазначив, що прокурор ввів суд в оману, зазначаючи про те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 можуть надати показання щодо психічного стану обвинуваченого. Також ОСОБА_6 вказав, що для допиту його рідних на виконання ухвали суду від 04.12.2025 року прокурором, на якого було покладено контроль за виконанням цього рішення, були залучені працівники СУ ГУНП в Луганській області, які знущались над його рідними, погрожували їм, натякали на необхідність «поділитись грошовими коштами» з прокурором.

Захисник підтримав заяву про відвід. Також зазначив, що прокурор не здійснив належних заходів щодо контролю на виконанням ухвали, що полягало у невідкритті стороні захисту матеріалів, зібраних в результаті виконання ухвали суду, та порушення процесуальних строків для вручення повісток.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого відводу, вважав його доводи безпідставними.

Представник потерпілого при вирішенні заяви про відвід поклався на розсуд суду.

Вислухавши заяву про відвід, пояснення прокурора, думку інших учасників кримінального провадження, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Діючий КПК України та Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях встановлюють обов`язковість доведення необ`єктивності чи упередженості, в тому числі і прокурора, при вирішенні питання про відвід.

Оцінюючи доводи, на які послався обвинувачений в обґрунтування заяви про відвід, суд приходить до висновку, що наведені обставини не свідчать про заінтересованість прокурора в результатах кримінального провадження, оскільки зводяться до незгоди з процесуальною поведінкою прокурора у кримінальних провадженнях щодо обвинуваченого, та припущень сторони захисту щодо неупередженості прокурора, не підтверджених доказами.

Отже, суд вважає, що посилання обвинуваченого на неупередженість прокурора у даному кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому підстави для відводу прокурора відсутні, у зв`язку з чим заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 05.09.2022 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 367 КК України,- відмовити.

Повний текст ухвали складено і оголошено 17.02.2026 року о 17:30 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1