ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового засідання: прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21.10.2025 року в кримінальному провадженні №0000676,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21.10.2025 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, одруженого, маючого на утримання троє малолітніх дітей, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого помічником чергового ВП №1 (м.Сокиряни) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області, не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 17 грудня 2025 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, визначено йому запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

В разі внесення застави та звільнення підозрюваного з під варти покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України та роз`яснено, що він має виконувати обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На цю ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову ухвалу і обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На обґрунтування своїх вимог адвокат зазначав, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказував, що до матеріалів ЄУНСС 727/13337/25 НП 11сс/822/324/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8

провадження прокурором не долучено жодних доказів того, що ОСОБА_7 здійснює підготовку на вчинення злочину, або дій, спрямованих на незаконний вплив з метою зміни показів на потерпілу чи свідків. Суд дійшов до неправильного висновку, що ОСОБА_7 буде перешкоджати розслідуванню справи та проводити подальшу злочинну діяльність. Обираючи запобіжний захід ОСОБА_7 , суд першої інстанції не звернув увагу на те, що останній має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні є троє неповнолітніх дітей, він є учасником бойових дій, раніше не судимий. Розгляд апеляційної скарги просив здійснювати без його участі та участі ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив відмовити в задоволенні скарги адвоката, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника є необґрунтовані і в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 20.10.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме в незаконному переправленні за попередньою змовою групою осіб особи з корисливих мотивів в період введеного в України воєнного стану.

В матеріалах провадження є достатньо доказів про причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення і обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорюються апелянтом.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст. 183 ч.1 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

З даних про особу ОСОБА_7 вбачається, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, працює помічником чергового у відділенні поліції, раніше не судимий, є учасником бойових дій, одружений, має на утриманні трьох дітей, інкримінований йому злочин вчинив в період воєнного стану в Україні.

Враховуючи наведені вище обставини, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що будучи працівником правоохоронного органу своїми діями допомагав особам чоловічої статі призовного віку незаконно перетнути державний кордон України в період, коли на території України оголошено воєнний стан у зв`язку з повномасштабною агресією рф, а також те, що підозрюваний, ймовірно, обізнаний про шляхи незаконного перетину державного кордону України, колегія суддів вважає, що усвідомлюючи наслідки, які можуть для нього настати за вчинення інкримінованого йому злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він може вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів приходить до висновку, що застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування та судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував всі обставини кримінального провадження та вимоги КПК України, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, застосувавши щодо ОСОБА_7 саме такий запобіжний захід.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу немає.

А тому в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 жовтня 2025 року в кримінальному провадженні про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія. Згідно з оригіналом: суддя