Справа №579/518/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/206/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

Іменем України

09 вересня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 579/518/25 за апеляційною скаргою володільця майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 13.03.2025 щодо арешту майна,

установила:

У поданій апеляційній скарзі володілець майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки три з п`яти вантажних автомобілі, на які був накладений арешт: «ЗИЛ 130», д. н. з. НОМЕР_1 ; «ЗИЛ 130», д. н. з. НОМЕР_2 ; «ЗИЛ 130», без д. н. з. із кабіною синього кольору та кузовом зеленого кольору йому не належать, не перебувають в його користуванні і знаходяться в технічно несправному стані. Бирки СОКАП № 26100477, 261004234, 261004063, 261004062, 261004232, 251347030, 261004833 та UA ДАЛРУ № 458975724, 458975485, 458975723, 458975486 на ТТН ПЗО № 117765 від 02.03.2025, ПЗО № 117775, на які був накладений арешт, належать іншому ФОПу, а 2 бензопили STIHL MS180/С без шин належать не йому, а його батькові. Вважає, що клопотання прокурора про арешт майна не містить жодної підстави для тимчасового вилучення майна, передбаченої ст. 167 КПК, і не є речовими доказами у справі. Прокурором навмисно не були долучені до клопотання ТТН, так як вони містять відомості про користувача лісових угідь, яким було заготовлено деревину, а слідча суддя проігнорувала клопотання про їх дослідження. Крім того, клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 171 КПК, до нього не додано копій документів та інших матеріалів на підтвердження обґрунтованості заявлених прокурором вимог про арешт майна.

10.03.2025 до Кролевецького районного суду Сумської області з клопотанням про арешт майна звернувся начальник Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_8 , яке обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 0000014 від 15.01.2025 за ч. 1 ст. 246 КК здійснюється досудове розслідування за фактом того, що 14 і 15.01.2025 у денний час невстановлена особа здійснила незаконне перевезення та складання деревини на околиці с. Грузьке Конотопського району, яка в подальшому 15.01.2025 була завантажена на автомобіль «Mersedes Benz Actros», д. н. з. НОМЕР_3 із причепом марки Krone, д. н. з. НОМЕР_4 .

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до даного злочину може бути причетний ОСОБА_9 , який шляхом надання вказівок щодо здійснення незаконного порубу деревини та подальшої її реалізації на території Кролевецької ОТГ Конотопського району Сумської області вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК.

07.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 24.02.2025 проведений обшук житла, господарських споруд та іншого володіння ОСОБА_10 (належить та фактично перебуває у користуванні зареєстрованого за цієї ж адресою ОСОБА_9 ) по АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 1) бирки СОКАП № 26100477, 261004234, 261004063, 261004062, 261004232, 251347030, 261004833 та UA ДАЛРУ № 458975724, 458975485, 458975723, 458975486; 2) ТТН ПЗО № 117765 від 02.03.2025, ПЗО № 117775 із незаповненими графами; 3) електропилу EGO 56V з від`єднаним акумулятором NBA 9; 4) 2 бензопили STIHL MS180/С без шин; 5) ТТН САБ № 170538 від 31.01.2025 - екз. 2,3; САБ № 170535 від 30.01.2025 - екз. 2,3; САБ № 170611 від 24.02.2025 - екз. 3; САБ № 170614 від 24.02.2025 - екз. 3.

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 10.03.2025 надано дозвіл на проведення обшуку один раз в іншому володінні ОСОБА_10 на території земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0390 по АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення засобів вчинення кримінального правопорушення та речових доказів, а саме вантажних автомобілів: «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_5 ; «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_6 ; «ЗИЛ» без д. н. з. із кабіною синього кольору та кузовом зеленого кольору.

Під час проведення обшуку були виявлені та вилучені вантажні автомобілі: «ЗИЛ 130», д. н. з. НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_11 ; «ЗИЛ 131», д. н. з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 ; «ЗИЛ 431610», д. н. з. НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_13 .

Зважаючи, що вилучене в ході огляду майно може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, воно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК, тому прокурор просив накласти на це майно арешт з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження.

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 13.03.2025 клопотання прокурора задоволене та накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 07.03.2025 майно, а саме: 1) вантажний автомобіль «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_11 та перебуває у користуванні ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 2) вантажний автомобіль «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 та перебуває у користуванні ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 3) вантажний автомобіль «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_5 , який перебуває у користуванні ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 4) вантажний автомобіль «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_14 та перебуває у користуванні ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 5) вантажний автомобіль «ЗИЛ» без д. н. з. із кабіною синього кольору та кузовом зеленого кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 6) бирки СОКАП № 26100477, 261004234, 261004063, 261004062, 261004232, 251347030, 261004833 та UA ДАЛРУ № 458975724, 458975485, 458975723, 458975486, які належать ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 7) ТТН ПЗО № 117765 від 02.03.2025, ПЗО № 117775 із незаповненими графами, які належать ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 8) електропилу EGO 56V з від`єднаним акумулятором NBA НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 9) 2 бензопили STIHL MS180/С без шин, які належать ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 10) ТТН САБ № 170538 від 31.01.2025 екз. 2,3; САБ № 170535 від 30.01.2025 екз. 2,3; САБ № 170611 від 24.02.2025 екз. 3; САБ № 170614 від 24.02.2025 екз. 3, які належать ОСОБА_9 , із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що майно, на яке просить накласти арешт начальник Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, тому існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищезазначене майно є речовим доказом.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_15 надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги у її відсутність, оскільки дане кримінальне провадження закрите слідчим і заходи забезпечення кримінального провадження припинили свою дію, а від володільця майна ОСОБА_9 будь-яких клопотань до суду апеляційної інстанції не надходило, у телефонному режимі повідомив, що його апеляційна скарга втратила актуальність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ч. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Належна правова процедура це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням, і для здійснення цього завдання КК визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 КК).

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК (ч. 1 ст. 24 КПК), а судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК).

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а згідно ч. 3-4 цієї статті у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу; у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК. При цьому заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. 1-2, 4 ст. 173 КПК).

Здійснивши розгляд клопотання про арешт майна та задовольнивши його, слідчий суддя суду першої інстанції дійшла цілком обґрунтованого висновку про необхідність арешту вилученого в ході обшуку майна, оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, внаслідок чого існує необхідність його збереження як речового доказу.

Так, при вирішенні зазначеного вище питання слідчою суддею суду першої інстанції були дотримані вимоги ст. 170-173 КПК, з`ясовані і досліджені всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно осіб (учасників кримінального провадження), а саме наявність правової підстави для арешту майна, можливість використання арештованого майна як доказу у кримінальному провадженні.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, начальником Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000014 від 15.01.2025 за ч. 1 ст. 246 КК за фактом того, що 14 і 15.01.2025 у денний час невстановлена особа здійснила незаконне перевезення та складання деревини на околиці с. Грузьке Конотопського району Сумської області, яка в подальшому 15.01.2025 була завантажена на автомобіль «Mersedes Benz Actros», д. н. з. НОМЕР_3 із причепом марки Krone, д. н. з. НОМЕР_4 .

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до даного злочину може бути причетний ОСОБА_9 , який шляхом надання вказівок щодо здійснення незаконного порубу деревини та подальшої її реалізації на території Кролевецької ОТГ Конотопського району Сумської області вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК.

07.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 24.02.2025 був проведений обшук житла, господарських споруд та іншого володіння ОСОБА_10 (належить та фактично перебуває у користуванні зареєстрованого за цієї ж адресою ОСОБА_9 ) по АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 1) бирки СОКАП № 26100477, 261004234, 261004063, 261004062, 261004232, 251347030, 261004833 та UA ДАЛРУ № 458975724, 458975485, 458975723, 458975486; 2) ТТН ПЗО № 117765 від 02.03.2025, ПЗО № 117775 із незаповненими графами; 3) електропилу EGO 56V з від`єднаним акумулятором NBA 9; 4) 2 бензопили STIHL MS180/С без шин; 5) ТТН САБ № 170538 від 31.01.2025 - екз. 2,3; САБ № 170535 від 30.01.2025 - екз. 2,3; САБ № 170611 від 24.02.2025 - екз. 3; САБ № 170614 від 24.02.2025 - екз. 3.

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 10.03.2025 надано дозвіл на проведення обшуку один раз в іншому володінні ОСОБА_10 на території земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0390 по АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення засобів вчинення кримінального правопорушення та речових доказів, а саме вантажних автомобілів: «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_5 ; «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_6 ; «ЗИЛ» без д. н. з. із кабіною синього кольору та кузовом зеленого кольору.

Під час проведення обшуку були виявлені та вилучені вантажні автомобілі: «ЗИЛ 130», д. н. з. НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_11 ; «ЗИЛ 131», д. н. з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 ; «ЗИЛ 431610», д. н. з. НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_13 .

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 13.03.2025 клопотання прокурора задоволене та накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 07.03.2025 майно, а саме: 1) вантажний автомобіль «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_11 та перебуває у користуванні ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 2) вантажний автомобіль «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 та перебуває у користуванні ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 3) вантажний автомобіль «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_5 , який перебуває у користуванні ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 4) вантажний автомобіль «ЗИЛ», д. н. з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_14 та перебуває у користуванні ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 5) вантажний автомобіль «ЗИЛ» без д. н. з. із кабіною синього кольору та кузовом зеленого кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 6) бирки СОКАП № 26100477, 261004234, 261004063, 261004062, 261004232, 251347030, 261004833 та UA ДАЛРУ № 458975724, 458975485, 458975723, 458975486, які належать ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 7) ТТН ПЗО № 117765 від 02.03.2025, ПЗО № 117775 із незаповненими графами, які належать ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 8) електропилу EGO 56V з від`єднаним акумулятором NBA НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 9) 2 бензопили STIHL MS180/С без шин, які належать ОСОБА_9 із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном; 10) ТТН САБ № 170538 від 31.01.2025 екз. 2,3; САБ № 170535 від 30.01.2025 екз. 2,3; САБ № 170611 від 24.02.2025 екз. 3; САБ № 170614 від 24.02.2025 екз. 3, які належать ОСОБА_9 , із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що арештоване майно не відповідає критеріям речового доказу, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки згідно приписів ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення; документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Тобто, речові докази це приєднані до кримінального провадження предмети, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, тобто всі предмети, які можуть бути засобами для розкриття кримінального правопорушення і виявлення винних або для спростування підозри (обвинувачення) чи пом`якшення відповідальності підозрюваного (обвинуваченого). Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи. Серед цих предметів можна виділити продукти злочинної діяльності (фальшиві гроші, продукти харчування тощо).

Предмети, що можуть бути речовими доказами, виявляються при огляді місця події, обшуку, виїмці та провадженні деяких інших слідчих дій. Їх можуть також принести до слідчих органів чи суду підозрюваний, обвинувачений, потерпілий та інші учасники процесу, будь-які громадяни. Речові докази повинні бути уважно оглянуті, по можливості сфотографовані, докладно описані в протоколі огляду і приєднані до кримінального провадження, зберігаються при кримінальному провадженні, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, слідства і суду або передаються для зберігання відповідному підприємству, організації чи установі.

Вирішуючи питання щодо об`єму (кількості), законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, неможливо, застосовані слідчою суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного в ухвалі майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети

Зокрема, установлені досудовим слідством фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК, які розслідуються у кримінальному провадженні № 0000014 від 15.01.2025, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вказане майно безпосередньо стосується предмета розслідування кримінального провадження, може бути знаряддям кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК, що у свою чергу дає законні підстави для його арешту як речового доказу з метою його збереження.

На думку колегії суддів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права осіб, які володіють арештованим майном, та у їх інтереси з метою забезпечення кримінального провадження, а будь-яких доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власником/володільцем майна чи його представником до суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно наданої прокурором копії витягу з ЄРДР, 26.08.2025 кримінальне провадження № 0000014 від 15.01.2025 за ч. 1 ст. 246 КК органом досудового розслідування було закрито і накладені в цьому провадженні арешти майна припинили свою дію.

Оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 13.03.2025 щодо арешту майна володільця майна ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000014 від 15.01.2025 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4