У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх представника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 31.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000052, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, згідно з якою просить скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 31.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000052, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

На обґрунтування вимог скарги адвокат посилається на те, що 09.02.2023 Закарпатською обласною прокуратурою отримано заяву про вчинення кримінальних правопорушень від ОСОБА_8 , ОСОБА_4 (учасника АТО), ОСОБА_5 (учасниця АТО), ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , в якій заявники просили невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 162, ч. 5 ст. 191, ст. 364, ст. 366, ст. 367 КК України та розпочати досудове розслідування і надати їм витяг з ЄРДР, визнати їх потерпілими.

Подання заяви було зумовлено, зокрема, тим, що 10 років вони з сім`ями та неповнолітніми дітьми потерпають від неправомірних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , які багато років незаконно не надавали їм з сім`ями належне житло, а потім з 2020 року взагалі намагалися у них його відібрати та віддати його стороннім особам, і тепер, після ухвалення судом рішення на їх користь, продовжують з ними судові процеси, від яких вони з сім`ями не мають спокою та нормального життя, а наразі, після заселення, погрожують їм виселенням.

У 2012 році заявникам з членами сімей, як військовослужбовцям, були розподілені квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому будинку була присвоєна адреса та номер будинку: АДРЕСА_2 .

Розподіл квартир відбувся на підставі протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України №207 від 18.12.2012, де на аркуші 2 якого зазначено, що рішення даної комісії є остаточним і обов`язковим для розгляду житловими комісіями військових частин та гарнізонів та Списку розподілу постійного житла у новобудові за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що з того часу заявники були впевнені і спокійні, що вони мають квартири, в які заселяться з сім`ями як тільки будинок буде готовий для проживання.

Особливо таке очікування було важким, адже іншим житлом вони як військовослужбовці не забезпечувалися, їх діти росли в гуртожитках та на винайманих квартирах.

КЕВ запевняло, що як тільки будинок буде здано в експлуатацію їх заселять, але коли будинок в 2020 році здали в експлуатацію, то туди почали заселяти осіб не тих, яким надали квартири на підставі протоколу та списку розподілу 2012 року, а інших, що змусило заявників захищати свої права в суді.

При цьому, з 41 квартири, 34 квартири (41-7: 5 відсудили заявники, 1 відсудив ОСОБА_10 ; 1 квартиру було надано ОСОБА_11 виділено як вдові померлого військовослужбовця) були фактично незаконно відібрані у військовослужбовців (які їх отримали разом із заявниками) та передані іншим стороннім особам (не з списку розподілу квартир).

Наголошує, що до заяви про вчинення кримінальних правопорушень були додані наступні документи: копія протоколу та списку розподілу від 18.12.2012; копія наказу від 26.12.2019 №667; копія ухвали ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.07.2020 про забезпечення позову; копія рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.01.2021 у справі №303/3794/20; копія постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.02.2022 у справі №303/3794/20; копія заяви в ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.02.2022 прохання добровільно виконати рішення суду; копія ухвали ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13.07.2022; копія повідомлення про звільнення займаної площі; копія рішення ІНФОРМАЦІЯ_6 від 10.11.2022 у справі №303/3794/20; копія ухвали ІНФОРМАЦІЯ_7 від 22.12.2022 (як доказ подачі апеляційної скарги КЕВ); копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копія ордеру на представництво інтересів ОСОБА_8 ; копія витягу про реєстрацію місця проживання ОСОБА_8 .

Відомості в ЄРДР внесені так і не були, що зумовило необхідність звернення із скаргою до слідчого судді, після задоволення якої 08.03.2025 були внесені відомості в ЄРДР.

Органом досудового розслідування було визначено СУ ГУНП в Закарпатській області.

Зауважує, що надалі один раз заявників було допитано. Слідчий запевнив, що ним буде вжито всіх необхідних заходів для проведення ефективного досудового розслідування, буде допитано керівника КЕВ, інших співробітників, витребувано та вилучено необхідні документи тощо. Йшов час, заявники вважали що проводиться належне досудове розслідування. На початку жовтня 2025 року з сайту ІНФОРМАЦІЯ_8 стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 знову розподіляє квартири за адресою: АДРЕСА_2 , і знову особам, які не мають такої вислуги на військовій службі як заявники тощо.

Зазначає, що 08.10.2025 слідчому було направлено клопотання з проханням надати інформацію про рух кримінального провадження (про всі проведені слідчі дії, допити тощо), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 08.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, з 08.03.2023 по теперішній час.

17.10.2025 від слідчого надійшла відповідь та постанова про закриття кримінального провадження від 31.10.2023.

Вважає постанову про закриття кримінального провадження від 31.10.2023 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України незаконною, оскільки досудове розслідування було проведено неповно, не були проведені необхідні слідчі дії, не допитані причетні особи, не вжито заходів щодо доступу до речей і документів тощо.

Зауважує, що у постанові відсутні: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається з постанови, все що зробив слідчий це допитав заявників і зробив два запити, на один з яких не отримав відповіді, після чого не вжив заходи щодо проведення обшуку або хоча б звернення до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів та зробив другий запит в ІНФОРМАЦІЯ_2 , які повідомили що їм були видані квартири, проте судові спори тривають і на цей час, однак, припускає, що не повідомили, що квартири не видавалися, а були надані для проживання на підставі примусового виконання рішення суду органами ДВС і про те, що це ІНФОРМАЦІЯ_2 до цього часу судиться із заявниками з метою позбавлення цих квартир, що належать їм ще з 2012 року.

Вказує, що слідчим не вжито жодних заходів щодо з`ясування обставин та отримання доказів, яким чином їхнє право на отримання житла КЕВ з 2012 року не визнається, однак іншим особам, які мають меншу вислугу на військовій службі та менший період, ніж вони перебувають на військовій службі житло надається.

Крім того, як тепер з`ясувалося, ІНФОРМАЦІЯ_2 такі дії продовжує, що вбачається з сайту ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що свідчить рішення від 23.09.2025, де ІНФОРМАЦІЯ_2 ініціює надання житла за своїм поданням та листами, а з ними судиться, внаслідок чого п`ять сімей військовослужбовців перебувають роками в судових тяжбах, нервуються, що негативно впливає на їх життя.

З постанови вбачається, що слідчим взагалі не перевірялися обставини розподілу житла іншим особам та законні підстави такого надання житла.

Вважає, що таке призвело до того, що влітку 2025 року співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 знову продовжили такі дії, що вбачається з рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 23.09.2025.

Щодо допиту заявників як свідків, то вони не є свідками , а потерпілими в силу приписів ч. 2 ст. 55 КПК України.

Також з постанови вбачається, що кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, однак в чийому саме діянні (однієї особи, чи декількох та кого саме) слідчий в постанові не вказав.

Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити, зауваживши, на сайті ІНФОРМАЦІЯ_8 було розміщено проект рішення щодо передання квартир стороннім особам, при цьому твердження слідчого про те, що постанова про закриття кримінального провадження була скерована до прокуратури, не відповідає дійсності, матеріали кримінального провадження не містять таких доказів. Вважає хибним посилання слідчого на Інструкцію, затверджену наказом міністра оборони України №430 від 15.12.2010. Наголошує, що експеримент 2019 визнаний державою таким, що не реалізувався. Заяви про порушення стосувалися не тільки ч. 1 ст. 364 КК України, а й інших статей, зокрема ст. 162 КК України. Звертає увагу, що у матеріалах досудового розслідування відсутній оригінал заяви про вчинення кримінального правопорушення з усіма додатками.

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали позицію свого представника та просили скаргу задовольнити.

Слідчий слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак подав заперечення на скаргу, в яких зазначив, що у ході досудового розслідування не встановлено: умислу на отримання неправомірної вигоди; спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам чи інтересам; перевищення повноважень або дій, що виходили за межі службових функцій. Посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 діяли в межах своїх повноважень, виконуючи судові рішення та накази ІНФОРМАЦІЯ_9 , що виключає протиправність. Суть конфлікту полягає у реалізації права на житло, що регулюється нормами житлового та адміністративного законодавства. Справа №303/3794/20 розглядалася в адміністративному суді, а Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 не визнав дії КЕВ протиправними в кримінально-правовому сенсі, а лише закрив провадження в частині зобов`язання вчинити дії. Це свідчить про відсутність підстав для кримінального переслідування, а спір має вирішуватися у межах адміністративного судочинства. Згідно з п. 1.3 Інструкції, затвердженої наказом міністра оборони України №430 від 15.12.2010, КЕВ не має повноважень самостійно розподіляти житло. Наказ ІНФОРМАЦІЯ_10 №40 від 31.01.2019 змінив статус житла, закріпивши його як штатно-посадове ІНФОРМАЦІЯ_2 не є розпорядником такого майна. Дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо анулювання ордерів були вчинені після скасування судового рішення, що виключає ознаки протиправності. Істотна шкода, як елемент складу злочину, не підтверджена: житло не було передано у власність; ордери були анульовані після скасування судового рішення; позивачі реалізували своє право на судовий захист. Постанова про закриття кримінального провадження була направлена до органу процесуального керівництва прокуратури. Прокуратура, реалізуючи свої повноваження відповідно до ст. 36 КПК України, не скасувала постанову, що свідчить про відсутність заперечень щодо її законності та обґрунтованості. Постанова про закриття кримінального провадження винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Слідчий вважає, що скарга адвоката є необґрунтованою. Постанова про закриття кримінального провадження відповідає вимогам закону, ґрунтується на об`єктивно встановлених обставинах, а тому просить залишити скаргу без задоволення, у зв`язку з тим, що у діях службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 не встановлено складу злочину, а спір має вирішуватися у межах адміністративного судочинства. Крім того, слідчий повідомив, що у зв`язку зі службовою необхідністю не матиме можливості бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду скарги. Просить розглянути справу за його відсутності з урахуванням викладених вище заперечень.

На вимогу слідчого судді слідчим до суду скеровано матеріали кримінального провадження №0000052.

Статтею 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутності слідчого, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження №0000052.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000052, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходилося кримінальне провадження №0000052, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено за ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_11 від 24.02.2023 (справа №308/2590/23), згідно з якою зобов`язано службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_12 , уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до заяви ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 про вчинення кримінальних правопорушень від 02.01.2023.

У поданій заяві про вчинення кримінальних правопорушень від 02.01.2023 заявники просили внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 162, ч. 5 ст. 191, ст. 364, ст. 366, ст. 367 КК України та розпочати досудове розслідування, а також визнати їх потерпілими.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 31.10.2023 кримінальне провадження №0000052, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, досудовим розслідуванням встановлено, що до Закарпатської обласної прокуратури надійшла скарга ОСОБА_8 щодо можливих неправомірних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зловживаючи владою, всупереч інтересам служби, допустили порушення закону при розподілі квартир за адресою: по АДРЕСА_3 , а також на виконання ухвали ІНФОРМАЦІЯ_11 від 24.02.2023 у справі №308/2590/23.

Слідчим зазначено, що у ході досудового розслідування було надіслано запит від 02.05.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_13 про результати розгляду колективного звернення ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо можливих неправомірних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 під час розподілу квартир по АДРЕСА_2 , для отримання копії прийнятого рішення. Проте відповідь на даний запит не було отримано. У подальшому було надано запит від 31.07.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання інформації видачі квартир вищевказаним громадянам, на що надійшла відповідь, що даним громадянам були видані квартири, про те судові спори тривають і на цей час.

По даному факту було допитано у якості свідків громадян, які звернулися до суду з колективним зверненням щодо дій службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Проте з наведеним висновком слідчого про закриття кримінального провадження не можна погодитися, оскільки у порушення приписів ст. 2, 284 КПК України, згідно з якими закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, слідчий всебічно, повно та об`єктивно не дослідив всі обставини справи.

При проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого, дізнавача щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки зводиться до загальних формулювань та не містить аналізу отриманих під час досудового розслідування доказів, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність в описаних заявниками подіях складу кримінального правопорушення.

Постанова слідчого взагалі не містить відомості про проведення будь-яких слідчих дій під час проведення досудового розслідування.

Зокрема, слідчий в оскаржуваній постанові не зазначив, які саме докази зібрані та досліджені у кримінальному провадженні та які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування, обмежившись лише посиланнями на те, що у ході досудового розслідування надіслано запити до ІНФОРМАЦІЯ_13 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також допитано у якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Отже, мотивувальна частина даного рішення не містить жодних посилань на проведення будь-яких слідчих (процесуальних) дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що заслуговують на увагу доводи представника заявника, викладені у скарзі, з приводу того, що не були проведені необхідні слідчі дії, не допитані причетні особи, не вжито заходів щодо тимчасового доступу до речей і документів, а також взагалі не перевірялися обставини розподілу житла іншим особам та законні підстави такого надання житла.

Водночас заявники просили розпочати досудове розслідування за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 5 ст. 191, ст. 364, ст. 366, ст. 367 КК України, однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023 органом досудового розслідування було внесено лише за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

З огляду на викладене, слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження, обставини, які викладені заявниками у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не стали предметом належного їх розслідування слідчим.

Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Однак в оскаржуваній постанові не зазначено в діянні саме якої чи яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення, не зазначено, який елемент складу кримінального правопорушення: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона чи суб`єкт виключає вчинення зазначених кримінальних правопорушень.

Статтею 8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» від 28 жовтня 1998 року). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» від 08 липня 1999 року та «Ґюль проти Туреччини» від 14 грудня 2000 року).

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням наведеного дійшов до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і лише за результатами цього в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявників.

Керуючись ст. 110, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 31.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000052, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1