Справа №592/170/26 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/179/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

сторін кримінального провадження:

представника заявника - адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/170/26 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2026 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність Сумського районного управління поліції Головного управляння Національної поліції в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

установила:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2026 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність Сумського РУП Головного управляння Національної поліції в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 30 грудня 2025 року.

Із указаним судовим рішенням захисник ОСОБА_6 не погодився і подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 12 січня 2026 року справа № 592/170/26 та постановити нову, якою визнати бездіяльність працівників Сумського РУП ГУНП в Сумській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину та зобов`язати працівників Сумського РУП ГУНП в Сумській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 30 грудня 2025 року.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 зазначив, що ухвала слідчого судді є невмотивованою та необґрунтованою. Слідчий суддя не врахував, що норми КПК України не передбачають повноважень слідчого здійснювати оцінку обґрунтованості заяви чи повідомлення про злочин, однак встановлюють обов`язок провести фіксацію відомостей про кримінальне правопорушення. Не взяв до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені у заяві ОСОБА_7 від 30 грудня 2025 року , які є достатніми для реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР та здійснення досудового розслідування, а саме отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Із заяви про вчинення злочину від 30 грудня 2025 року вбачається, що у результаті ДТП ОСОБА_7 були отриманні тілесні ушкодження у вигляді перелому носу, про що було і зазначено в суді при розгляді слідчим суддею скарги на бездіяльність слідчих. Слідчий суддя не мотивував рішення належним чином, не розглянув доводи скарги та дійшов хибного висновку про те, що не встановлено об`єктивних даних та достатніх обставин, які могли б свідчити про наявність ознак кримінально караного діяння.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор, повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не прибув, заяв чи клопотань до апеляційного суду не скерував, що не є перешкодою для апеляційного розгляду в силу ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача щодо обставин справи, апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення, в тому числі ухвала слідчого судді, повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

За змістом ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентований Главою 26 КПК України.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Частиною 4 наведеної статті встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За змістом висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З матеріалів провадження встановлено, що 06 січня 2026 року захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми зі скаргою на бездіяльність працівників Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, в якій просив:

- визнати бездіяльність працівників Сумського РУП ГУНП в Сумській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину;

- зобов`язати працівників Сумського РУП ГУНП в Сумській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 30 грудня 2025 року.

В обґрунтування поданої скарги захисник ОСОБА_6 зазначав, що 30 грудня 2025 року ОСОБА_7 звернувся з письмовою заявою про злочин до Сумського РУП ГУНП в Сумській області. 05 січня 2026 року ОСОБА_7 зателефонував до Сумського РУП ГУНП в Сумській області з приводу реєстрації в ЄРДР його заяви про злочин від 30 грудня 2025 року. В телефонній розмові ОСОБА_7 стало відомо про те, що заява про злочин від 30 грудня 2025 року до ЄРДР слідчими Сумського РУП ГУНП в Сумській області не внесена, вимоги ст.214 КПК України не виконані.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність Сумського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30 грудня 2025 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що з повідомлених ОСОБА_7 у заяві від 30 грудня 2025 року відомостей не встановлено об`єктивних даних та достатніх обставин, які могли б свідчити про наявність ознак кримінально караного діяння.

Колегія суддів вважає цей висновок слідчого судді помилковим, а доводи апеляційної скарги заявника обґрунтованими, зважаючи на таке.

Відмовляючи в задоволенні поданої захисником ОСОБА_6 скарги на бездіяльність працівників Сумського РУП ГУНП в Сумській області, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі надав оцінку доказам та аргументам заявника, що стосується виявлених заявником кримінальних правопорушень, проте на стадії вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР заява перевіряється лише на предмет зазначення достатніх даних, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінально караного діяння, тобто, слідчий суддя вийшов за межі повноважень, визначених ст. 303-307 КПК України, оскільки замість перевірки самого факту невнесення відомостей до ЄРДР та дотримання вимог ст. 214 КПК України, здійснив оцінку змісту заяви з точки зору її обґрунтованості, переконливості та правової кваліфікації, що є неприпустимим на цій стадії кримінального провадження.

Так, слідчим суддею не було враховано, що у заяві від 30 грудня 2025 року, яка була направлена до Сумського РУП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_7 наведено відомості про вчинене 18 вересня 2025 року ДТП з потерпілими, які отримали тілесні ушкодження. Тобто заява ОСОБА_7 містить конкретизацію осіб, опис фактичних дій, що в сукупності відповідає мінімальному стандарту «відомостей про кримінальне правопорушення» у розумінні ст. 214 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді про те, що в заяві ОСОБА_8 відсутні об`єктивні дані та достатні обставини, які могли б свідчити про наявність ознак кримінально караного діяння. Зазначене дає підстави стверджувати, що заява ОСОБА_8 є повідомленням про кримінальне правопорушення, яка відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, і містить достатньо відомостей про виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а відтак посадова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана була прийняти та зареєструвати таку заяву, внести по вказаній заяві відомості до ЄРДР, та розпочати проведення перевірки в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Усупереч цьому, уповноваженою особою Сумського РУП ГУНП в Сумській області не знайдено підстав для внесення відомостей до ЄРДР та відмовлено у такому, чим порушено вимоги ст. 214 ч.1 КПК України, і тим самим допущена бездіяльність.

Кримінальне процесуальне законодавство не містить правових норм, які зобов`язують заявника доводити наявність обставин, на які він посилається, та які свідчать про вчинення правопорушення.

Окрім цього, колегія суддів зауважує про те, що з огляду на стадію кримінального провадження, а також беручи до уваги питання, що вирішуються під час розгляду зазначеного виду скарги, оцінка у процесуальних рішеннях слідчого судді фактичних обставин є передчасною.

У разі ж встановлення відсутності події кримінального правопорушення або відсутності у діях осіб ознак складу кримінального правопорушення, КПК України передбачає можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд заяв, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Крім того, відповідно до принципу змагальності сторін, закріпленого у ст. 22 КПК України, та принципу верховенства права, визначеного ст. 8 КПК України, заявник не може бути позбавлений можливості ініціювати кримінальне провадження шляхом подання заяви, а суд зобов`язаний забезпечити ефективний судовий контроль за діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури.

Отже, висновок слідчого судді про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР ґрунтується на неправильному застосуванні норм КПК України, зокрема ст.ст. 2, 8, 22, 94, 214, 303 КПК України, та призвів до безпідставного обмеження права заявника на доступ до правосуддя.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст. 412 КПК України встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Згідно з вимогами ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи нове рішення про задоволення скарги, колегія суддів вважає, що з урахуванням наведених норм та засад, визначених КПК України та судової практики, враховуючи обставини, наведені заявником щодо вчиненої дорожньо транспортної пригоди з потерпілими підлягають перевірці в межах, визначених КПК України.

З урахуванням положень статей 26, 214 та 307 КПК України, вирішення питання про визнання протиправною бездіяльності працівників РУП ГУНП, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину, не віднесено до повноважень ані слідчого судді, ані суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст. 409 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням слідчим суддею положень ст. 214, ст. 303-307 КПК України, які призвели до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2026 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність Сумського районного управління поліції Головного управляння Національної поліції в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Сумського районного управління поліції Головного управляння Національної поліції в Сумській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Сумського районного управління поліції Головного управляння Національної поліції в Сумській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 30 грудня 2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 30 січня 2026 о 15:45.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4