Справа № 561/1513/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року с-ще Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Зарічне кримінальне провадження № 0000487 від 09 жовтня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 упродовж останнього року, ігноруючи моральні засади суспільства, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його честі та гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно, систематично вчиняє психологічне насильство відносно свого батька ОСОБА_4 , внаслідок чого останній останні неодноразово звертався за допомогою до правоохоронних органів. Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 3 дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» поширюється на ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки вони між собою є сином та батьком.

Так, 31 жовтня 2024 року близько 17:30 ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_4 , а саме словесно ображав його, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілого, за що постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2024 року був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 грн.

Крім цього, 02 вересня 2025 року близько 18:30 год ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_4 , а саме словесно ображав його та погрожував фізичною розправою, за що постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2025 року був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020,00 грн.

Попри це, будучи попередньо притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, не ставши на шлях виправлення та продовжуючи вчинення своїх протиправних дій, 09 жовтня 2025 року близько 10:00 год ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 спровокував конфлікт, в ході якого словесно ображав потерпілого ОСОБА_4 , вчинивши відносно нього домашнє насильство психологічного характеру.

К зв`язку із вказаними діями ОСОБА_5 , систематичними конфліктами та погрозами вчинити фізичне насильство, потерпілому ОСОБА_4 завдана шкода психологічному здоров`ю, що спричинило побоювання останнього за свою безпеку та нездатність захистити себе, а також в значній мірі погіршило якість життя останнього та призвело до психологічних страждань.

Внаслідок вчинення вищевказаних дій, які виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, х якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

На стадії досудового розслідування 17 листопада 2025 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення. Умовами угоди про примирення, сформульовано підозру та його правову кваліфікацію за ст. 126-1 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та примирився з потерпілим, сторонами узгоджено покарання у виді громадських робіт на строк 150 год, зазначено наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження просили угоду затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Частиною 1 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого. В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що угоду про примирення її сторонами укладено за ініціативою потерпілого.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для затвердження угоди. Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення, затвердження, невиконання угоди та погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

При цьому в інтересах потерпілої, суд вважає за потрібне застосувати до ОСОБА_6 визначений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувальний захід.

Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню немає.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474-475 КПК України

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 17 листопада 2025 року у кримінальному провадженні № 0000487 від 09 жовтня 2025 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 150 год (Сто п`ятдесят годин).

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (Три) місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1