печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000740 від 15.05.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кииєва, громадянина України, з базовою вищою освітою, який неодружений, працює ФОП, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_5 , 15 травня 2016 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вулиці Паркова дорога, що має два протилежні напрямки по одній смузі у кожному напрямку, зі сторони вулиці Дніпровський узвіз в напрямку вулиці Грушевського в місті Києві зі швидкістю 74.27 км/год.

В цей час в зустрічному напрямку рухався автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , у автомобілі якого перебувала пасажир ОСОБА_7 .

Так, під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 10.1; 12.4; 2.9 (а) та горизонтальної розмітки 1.1 ПДР України, в яких зазначено:

- п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;

- п. 2.9 (а) - водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено, позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились в тому, що він керуючи вказаним транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по проїзній частині вулиці Паркова дорога,16-А в м. Києві, з перевищенням дозволеної в населеному пункті швидкості руху, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при цьому перетнув дорожню розмітку вузьку суцільну лінію яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, та здійснив виїзд на смугу призначену для зустрічного напрямку руху, де близько 05 год. 40 хв. скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої травми правого колінного суглобу: рана (визначена клінічними лікарями як забійна) в ділянці передньої поверхні правого колінного суглобу 90,2х3(мм)), яка сполучається з ділянкою уламкового перелому правого надколінка (зі зміщенням уламків) та садна м`яких тканин лобної ділянки справа, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 2.2.1/в. та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р.

Пасажир автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з розвитком субдурального крововиливу (в лобно-тім`яній області ліворуч нашарування пружно-еластичного згортка крові об`ємом до 1 см3); множинні різані рани в ділянці лівої щоки, лоба; закритого перелому заднього краю правої вертлюжної впадини, вивиху правого стегна, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за терміном розладу здоров`я, відповідно п.п. 2.2.1/в. та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 підтримано письмове клопотання захисника ОСОБА_8 від 19.01.2023 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Так, кримінальне правопорушення ним вчинено 15.05.2016. Відтак, з часу вчинення інкримінованого ОСОБА_5 діяння минуло вже більше семи років. Відтак вважає, що наявні всі передбачені законом підстави для звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав вказане письмове клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності. Зазначив, що кримінальне правопорушення вчинено ним в 15.05.2016 року та на даний час минуло більше ніж 7 років. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Одночасно визнав фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті, погодився з кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 286 КК України. Визнав, що ним було порушено правила ПДР, наслідками чого стали тілесні ушкодження середньої тяжкості у потерпілих.

Зазначив, що до травня 2016 він інших кримінальних правопорушень не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався. Послався на те, що намагався йти на контакт, пропонував свою допомогу потерпілим, але донька потерпілої озвучила суму 40 000 доларів США, а саме 20 000 матеріальної шкоди та 20 000 моральної шкоди, що він сплатити не міг. Погодився на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, що було йому роз`яснено судом і зрозуміло.

Прокурор проти задоволення клопотання щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , представник потерпілого ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, про місце, день і час судового розгляду повідомлялись належним чином, суд визнав можливим провести розгляд справи за їх відсутності.

Розглядаючи вказане клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, у тому числі під час підготовчого судового засідання, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правих підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим для суду.

Станом на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - 15.05.2016, санкція статті передбачала покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України це був злочин невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України у чинній редакції інкримінований ОСОБА_5 злочин віднесено до категорії нетяжких.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення сплинув строк притягнення до кримінальної відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія злочину мала місце 15.05.2016, хоча і приймаючи до уваги факт переривання строку давності на підставі ч.3 ст. 49 КК України у зв`язку із вчиненням ОСОБА_5 17.04.2017 кримінального правопорушення за ч.2 ст. 289 КК України, за який він досі не засуджений, справа призначена до розгляду в Печерському районному суді м.Києва на 08.10.2024, тобто навіть починаючи обрахування строку з 17.04.2017, на час судового розгляду сплив передбачений п.3 ч. 1 ст. 49 КК України 5-ти річний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - на проведення автотехнічних експертиз суд на підставі ч.1 ст.124 КПК України вважає необхідним покласти на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 285, ст.376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Письмове клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 від 19.01.2023 задовольнити.

ОСОБА_5 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000740 від 15.05.2016, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку із закінчення строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати за проведення судових автотехнічних експертиз у кримінальному провадженні №0000740 від 15.05.2016, а саме висновки експертів Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на проведення експертизи:

- №392ат від 29.07.2016 в розмірі 1320,60 грн.;

- №393ат від 27.07.2016 в розмірі 1320,60 грн.;

- №503ат від 08.09.2016 в розмірі 1852,34 грн.;

- №190/ікт від 05.09.2016 в розмірі 3175,44 грн.;

- №443/ікт від 10.02.2017 в розмірі 3175,44 грн.;

- №814/ат від 30.11.2016 в розмірі 1100,50 грн.,

а всього на суму 11 944,92 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні) 92 коп., покласти на рахунок держави.

Речові докази, а саме:

- автомобіль «Toyota-Саmгу», д.н.з. НОМЕР_4 , який повернутий під розписку від 18.07.2016 ОСОБА_5 , відповідно до постанови старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_11 від 18.06.2018, - залишити останьому;

- автомобіль «Daewoo-Lanos», д.н.з. НОМЕР_3 , який передано під розписку від 01.08.2016 на зберігання ОСОБА_6 , 1, відповідно до постанови старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_11 від 01.08.2016, - залишити останьому;

- подушку безпеки з керма водія та подушку безпеки з торпеди напроти переднього правого пасажирського сидіння автомобіля «Тоуоtа- Саmry», д.н.з. НОМЕР_2 , - які постановою старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_11 від 22.11.2016 передані на зберігання до камери схову речових доказів Головного управління Національної поліції у місті Києві (квитанція № 0000690 від 30.11.2016), знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1