У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2025 року м. Ужгород
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Есень, Ужгородського району Закарпатської області мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , призваного за мобілізацією, який на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував на посаді оператор-стрілець 1 відділення 1 взводу охорони 2 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України -
з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
З поданого слідчим клопотання та доданих до нього матеріалів слідує, що громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2024 №164 призначено на посаду оператор-стрілець 1 відділення 1 взводу охорони 2 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .
Однак, солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді оператор-стрілець 1 відділення 1 взводу охорони 2 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 21.08.2024 самовільно залишив розташування 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 що поблизу залізничної станції Щербин що в селі Волосянка Ужгородського району, та відсутній на службі без поважних причин по даний час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України а саме: нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Слідчий зазначає, що 22.08.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке вручено у спосіб передбачений ст.ст. 111, 278 та глави 11 КПК України, а саме вручено під розпис Холмківському сільському голові ОСОБА_7 , та скеровано поштовим зв`язком за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 .
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах.
У період з 21.08.2024 по теперішній час, ОСОБА_6 , в розташування пункту дислокації військової частини не повернувся, до правоохоронних органів та інших державних установа з метою з`явлення приналежності до проходження військової служби не звертався, на повістки про виклик не з`явився, а також не повідомив про причини своєї неявки.
Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчинення злочину, ОСОБА_6 як підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в затримані з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.
Так, Указом Президента України оголошено військовий стан та на території України ведуться бойові дії, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину в умовах військового стану, не дивлячись на проходження військової служби, може переховуватись, в тому числі, на території тимчасово непідконтрольній українській владі та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску через державний кордон України.
Окрім іншого, слідчий звертає увагу на те, що ОСОБА_6 являється спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення - військовослужбовцем, а відтак обрання йому судом запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та застави створить передумови до вчинення ОСОБА_6 нового тотожного кримінального правопорушення, пов`язаного з ухилення від проходження військової служби.
З урахуванням наведеного слідчий у клопотанні просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 клопотання підтримав з викладеними в ньому мотивами та просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення прокурора з приводу внесеного клопотання, дослідивши клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таке клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Згідно ч.2 та ч.3 ст.189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.
Положеннями ст.189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України, вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
З долучених до клопотання матеріалів, слідчим суддею встановлено, що на даний час, точне місце перебування підозрюваного ОСОБА_8 не встановлено. Постановою слідчого Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 27.08.2025 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.
З урахуванням наведених вище обставин та приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються органом досудового розслідування, з врахуванням наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема підозрюваний усвідомлюючи про неминучість покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення зазначеного клопотання та надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 188, -190, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання - задовольнити.
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Есень, Ужгородського району Закарпатської області мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , призваного за мобілізацією, який на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував на посаді оператор-стрілець 1 відділення 1 взводу охорони 2 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, з метою його приводу, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це прокурора, слідчого зазначеного в ухвалі.

Якщо після затримання підозрюваного з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, підозрюваний має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 05.09.2025 року о 15 год. 15 хв..

Слідча суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1