Провадження №1-кс/522/710/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого CВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000353, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, слідчим відділенням відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000353, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Приморською окружною прокуратурою м. Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 у період з вересня 2021 року по жовтень 2023 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, без оформлення дозвільних документів у сфері містобудування (дозволу на виконання підготовчих та будівельних робіт), а також без проєкту будівництва, за відсутності правоустановчих документів на земельну ділянку, виник злочинний умисел, направлений на самовільне будівництво будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 74,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, шляхом реконструкції кв. 10 за вказаною адресою зі зміною геометричних розмірів фундаментів у плані та збільшення її площі за рахунок земельної ділянки площею 60,4 кв. м. та будівництва будівлі господарського призначення на земельній ділянці площею 14 кв. м.

ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу набув у власність квартиру АДРЕСА_2 , загальна площа якої, відповідно до технічного паспорту від 17.03.2010, виготовленого КП «Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» становила 33,6 кв. м.

Так, ОСОБА_5 переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на самовільне будівництво будівель, у порушення ст.ст. 116, 123 - 125 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 13 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», достовірно усвідомлюючи, що в нього відсутні документи, які посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку, без оформлення дозвільних документів у сфері містобудування (дозволу на виконання підготовчих та будівельних робіт), а також без проєкту будівництва у період з вересня 2021 року по жовтень 2023 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, організував проведення будівельних робіт, а саме реконструкцію квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться на землі, шляхом зміни геометричних розмірів фундаментів у плані та збільшення її площі за рахунок добудови комори, житлової кімнати та коридору, які є капітальними об`єктами нерухомого майна та збудовані на земельній ділянці площею 60,4 кв. м., а також будівництво будівлі господарського призначення на земельній ділянці площею 14 кв. м., тим самим самовільно зайняв земельну ділянку під капітальною забудовою загальною площею 74,4 кв.м, яка належить територіальній громаді міста Одеса в особі Одеської міської ради.

Відповідно до інформації Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради містобудівні умови та обмеження щодо забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 не видавались, а також рішення про передачу у власність або користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на якій розташована кв. АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 не приймалось.

Відповідно до інформації Управління ДАБК Одеської міської ради Управлінням документи дозвільного/декларативного характеру, які дають право на проведення підготовчих та/або будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_4 не видавались.

Згідно з планом зонування території (зонінгом) м. Одеси, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 19.10.2016 року №1316-VII, земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, 49 розташована в межах громадської забудови Гп (проектні громадські зони) та частково в рекреаційній зоні Р-3п (проектні рекреаційні зони озеленених територій загального користування).

Крім того, у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що загальна площа самовільно зайнятої земельної ділянки складає 74,4 кв.м.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення ст.ст. 116, 123 - 125 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 13 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», достовірно усвідомлюючи, що в нього відсутні документи, які посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку, без оформлення дозвільних документів у сфері містобудування (дозволу на виконання підготовчих та будівельних робіт), а також без проєкту будівництва у період з вересня 2021 року по жовтень 2023 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, організував проведення будівельних робіт, а саме реконструкцію квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться на землі, шляхом зміни геометричних розмірів фундаментів у плані та збільшення її площі за рахунок добудови комори, житлової кімнати та коридору, які є капітальними об`єктами нерухомого майна та збудовані на земельній ділянці площею 60,4 кв. м., а також будівництво будівлі господарського призначення на земельній ділянці площею 14 кв. м., тим самим самовільно зайняв земельну ділянку під капітальною забудовою загальною площею 74,4 кв.м, яка належить територіальній громаді міста Одеса в особі Одеської міської ради.

Так, 12 січня 2026 року об`єкт нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить гр. ОСОБА_5 визнаний у кримінальному провадженням речовим доказом.

Враховуючи вищевикладене, вказані об`єкти нерухомості, у розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення завдань кримінального провадження в цілому, а також у разі можливої спеціальної конфіскації вищевказаних предметів необхідно накласти на них арешт, оскільки вказані об`єкти нерухомості є безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, є достатньо підстав вважати, що зазначений об`єкт нерухомості (речові докази) можуть бути пошкоджені, знищені чи відчужені, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Арешт вказаного об`єкту нерухомості, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаних речей в якості речового доказу.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно може бути предметом злочину.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення в подальшому необхідних експертних досліджень, у зв`язку з чим, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності сторін кримінального провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, клопотання слідчого про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речей та документів, які за обставинами кримінального провадження є речовими доказами, відповідають критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України, зокрема використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди та є предметом злочину, тобто є доказом злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості приховування або знищення, оскільки його незастосування може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчим у клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого CВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000353, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 33,6 кв.м., житлова площа 22,1 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, заборонити відчужувати це майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: