Справа № 204/158/26
Провадження № 1-кс/204/47/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000100 від 19.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України,-

встановив:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000100 від 19.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України. В обґрунтування скарги зазначено, що 02.01.2026 року постановою дізнавача СД ВП №3 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, відповідно до п.2. ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування постанови зазначено, що: «У ході досудового розслідування встановлено, що показання ОСОБА_7 наданій не як вигадана інформація, а як суб`єктивне відтворення відомих її обставин, отриманих зі спілкування з дитиною, матір`ю заявника та іншими особами, зокрема ОСОБА_8 . Надані свідчення кореспондуються з матеріалами цивільної справи, зокрема: рішенням суду про розірвання шлюбу; рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 13.10.2023 року щодо визначення місця проживання дитини з батьком; наявності судового спору про усунення перешкоду спілкування з дитиною та зустрічного позову про позбавлення батьківських прав. У цивільній справі встановлювалась та оцінювались обставини психологічного стану дитини, стану її здоров`я, умов проживання та виховання, що виключає очевидну неправдивість показань свідка. В матеріалах відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_7 усвідомлювала неправдивість своїх показань, мала прямий умисел на введення суду в оману, діяла з метою перешкоджання здійсненню правосуддя. У ході досудового розслідування також встановлено, що показання ОСОБА_7 не були доказами у відповідному кримінальному провадженні, не досліджували слідчим суддею та не могли вплинути на прийняття процесуального рішення, у мотивувальній частині ухвали слідчого судді відсутнє будь-які посилання на показання зазначеного свідка. Таким чином, твердження про те, що показання ОСОБА_7 мали вплив на винесення ухвали слідчим суддею, є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи». «Сам факт наявності протилежних позицій сторін у сімейному спорі, а також надання різними особами відмінних за змістом пояснень, не можуть бути підставою для кримінального переслідування свідка. Також, в даному випадку в діях будь-яких осіб не виявлено ознак складу кримінального проступку, що має характеризуватися прямим умислом і корисливим мотивом, а вбачається наявність цивільно-правових відносин врегулювання яких здійснюється в порядку цивільного судочинства». Вказана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованою, не відповідає вимогам завдання кримінального провадження, досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню було проведене поверхово з порушеннями норм процесуального права. Виходячи зі змісту постанови дізнавача, не вбачається, що під час здійснення досудового розслідування проводились будь-які слідчі дії, окрім допиту в якості свідка заявника. Дізнавачем не були належним чином дослідженні всі обставини кримінального провадження та безпосередньо дослідженні, з наданням оцінки, поясненням, речам і документам, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Проте вказане завдання кримінального провадження не було виконано дізнавачем СД ВП №3 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 . Відповідно до ч. 1 ст. 384 КК України, завідомо неправдиве показання свідка, надане суду карається виправними роботами на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк. Об`єктивна сторона злочину характеризується активною поведінкою діями, якими є неправдиві показаннях свідка. За статтею 384 КК встановлено відповідальність за злочин із формальним складом, який визнається закінченим із моменту надання, зокрема, неправдивого показання судові. Відповідальність за ст. 384 КК настає, якщо показання, висновок, звіт чи переклад є неправдивими, тобто такими, які повністю або хоча б частково не відповідають дійсності. Показання свідка є неправдивими (лжесвідчення), якщо полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для відповідного провадження. Злочин може бути вчинений лише шляхом активної поведінки дії, бо для його об`єктивної сторони необхідно, щоб свідок у своїх показаннях повідомляв неправдиві відомості, які стосуються тих чи інших обставин здійснюваного провадження. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є певна обстанновка його вчинення, оскільки передбачені в ч. 1 ст. 384 КК України дії мають бути здійснені лише при, зокрема, судовому провадженні. Відповідальність за ч. 1 ст. 384 КК України настає лише за умови, якщо свідка, потерпілого, експерта, оцінювача майна чи перекладача у встановленому законом процесуальному порядку (розписка, присяга) було попередньо попереджено про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показань Суб`єктивна сторона злочину лише прямий умисел, бо особа діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивість своїх показань, висновку, звіту чи перекладу і бажає діяти саме таким чином. Мотиви та мета можуть бути різними і на кваліфікацію злочину не впливають, за винятком ч. 2 ст. 384, у якій однією з кваліфікуючих ознак є корисливі мотиви вчиненого. Суб`єкт злочину спеціальний свідок, потерпілий, експерт, оцінювач майна або перекладач у кримінальному, цивільному, адміністративному провадженні чи при здійсненні виконавчого провадження, які у встановленому законом порядку попереджені про кримінальну відповідальність за вчинення дій, зазначених у ст. 384 КК. Об`єктом злочину є суспільні відносини щодо захисту правосуддя.Об`єктом злочину є суспільні відносини щодо захисту правосуддя. Разом із поданням заяви про вчинення кримінального правопорушення було подано, зокрема: диск CD-R із технічним записом судового засідання та допиту свідка ОСОБА_9 та флеш-носій із звуко- і відеозаписом листування ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із ОСОБА_7 . На технічному записі судового засідання та допиту свідка ОСОБА_7 вона чітко говорить, що не було такого, щоб ОСОБА_11 перебуваючи у Німеччині залишала свого сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та він їй не записував жодні повідомлення про це. Однак із файлу, що міститься на флеш-носії зафіксовано такі повідомлення до ОСОБА_7 . Тобто, ОСОБА_7 знала про це і свідомо сказала неправду, будучи допитаною в якості свідка та попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. В постанові про закриття кримінального провадження це не відображено. Також, в оскаржуваній постанові про закриття провадження зовсім не згадується допит малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості свідка, який було проведено 31.10.2025 року за моделлю Барнахус (відповідно до наказу Міністерства юстиції України, Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерство соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 26.07.2024 № 2218/5/180/523/352-Н/1306 «Про затвердження Порядку реалізації пілотного проєкту щодо запровадження центрів захисту дитини (за моделлю Барнахус)») та не відображено результати такого допиту. В оскаржуваній постанові зазначена неправдива інформація щодо спілкування ОСОБА_7 з дитиною, матір`ю заявника ( ОСОБА_12 ) та іншими особами, зокрема ОСОБА_8 і надання ОСОБА_7 свідчень на підставі вказаного спілкування. Свідчення свідок надавала лише на підставі того, що сама бачила, а не з чужих слів. Але дізнавач СД ВП №3 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 при винесенні оскаржуваної постанови не перевірила навіть цю обставину справи. Також, при поданні заяви про вчинення кримінального правопорушення було заявлено клопотання про проведення експертизи, на вирішення якої було поставлено ряд питань. Про прийняття жодного рішення стосовно даного клопотання не було повідомлено заявнику ОСОБА_5 . Також, звертаю увагу суду, що постанова про закриття кримінального провадження містить відомості, що взагалі не стосуються справи. Так, зокрема в постанові зазначено: «У ході досудового розслідування також встановлено, що показання ОСОБА_7 не були доказами у відповідному кримінальному провадженні, не досліджували слідчим суддею та не могли вплинути на прийняття процесуального рішення, у мотивувальній частині ухвали слідчого судді відсутнє будь-які посилання на показання зазначеного свідка. Таким чином, твердження про те, що показання ОСОБА_7 мали вплив на винесення ухвали слідчим суддею, є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи». Ані в заяві про відкриття провадження, ані будь де у матеріалах справи не було зазначено, що покази ОСОБА_7 вплинули на прийняття ухвали слідчим суддею. Вони вплинули на винесення рішення у цивільній справі, в рамках якої ОСОБА_7 було допитано. Однак, дізнавач СД ВП №3 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 знову провела розслідування поверхово і відобразила у постанові про закриття провадження те, чого насправді не було і що взагалі не стосується справи. Окрім того, рішення по справі, де допитували ОСОБА_7 , навіть не згадується у постанові про закриття кримінального провадження і скоріш за все не міститься в матеріалах кримінального провадження. Що ще раз підтверджує поверховість та недобросовісність розслідування даного кримінального проступку. Оскільки ОСОБА_7 умисно, будучи попередженої про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень дала неправдиві свідчення, знаючи про це, кримінальна відповідальність повинна наступати, оскільки скоєно кримінальне правопорушення. Натомість, дізнавач СД ВП №3 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 вказує, що в діях будь-яких осіб не виявлено ознак складу кримінального проступку. Таким чином, дізнавачем не було вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, внаслідок чого, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є протиправною, необґрунтованою та передчасною і підлягає скасуванню. Враховуючи викладене, просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000100 від 02.01.2026 року, винесену дізнавачем СД ВП №3 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник скаржника-захисник ОСОБА_4 підтримала вказану скаргу і просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні у скарзі.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, зазначивши, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є обґрунтованою.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши сторони, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому, кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, СД ВП№3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000100 від 19.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України. За результатами досудового розслідування, дізнавачем СД ВП№3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 02 січня 2026 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000100 від 19.04.2025 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.384 КК України. Як встановлено, приймаючи рішення від 02 січня 2026 року про закриття кримінального провадження №0000100, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчим не були дотримані вимоги викладених положень КПК України, щодо всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, не проведені необхідні слідчі дії.

Слідчий суддя вважає, що винесена дізнавачем постанова від 02 січня 2026 року належним чином не мотивована, не містить аналізу матеріалів досудового розслідування, не здійснено належних заходів для встановлення обставин вчинення кримінального правопрушення, а тому постанова дізнавача про закриття кримінального провадження повинна бути скасована, а досудове розслідування відновлено.

Керуючись ст.ст.40, 110, 303-307, 309, 376 КПК України,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000100 від 19.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України- задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП№3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 02 січня 2026 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000100 від 19.04.2025 року.

Зобов`язати уповноважену особу СД ВП№3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відновити та провести досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000100 від 19.04.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1