печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001349,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001349 від 09.07.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 191 КК України.

Прокурор вказує, що до Головного слідчого управління Національної поліції України надійшли матеріали від Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідно до яких, в ході моніторингу процедур виділення та подальшого використання державних коштів на території Дніпропетровської області було задокументовано факти привласнення бюджетних коштів посадовими особами управління освіти виконавчого комітету Покровської Міської ради та службовими особами ТОВ «Сучасна Будархітектура (), шляхом внесення недостовірної інформації в тендерну документацію та акти виконаних робіт, неналежного виконання ремонтно - будівельних та інженерних робіт, що стосуються процедури закупівлі UA-2024-05-14-010893-a на суму 129 444 738, 00 грн., та UA-2025-05-12-008326-a на суму 28 923 562, 92 грн.

Досудовим розслідуванням встановлено, що між Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради в особі начальника ОСОБА_4 та ТОВ «Сучасна Будархітектура» в особі директора ОСОБА_5 , укладено договір № 3-Т/24 від 27.06.2024 на виконання робіт на об`єкті «Нове будівництво захисної споруди цивільного захисту КЗ «Ліцей №8 Покровської міської ради Дніпропетровської області» за адресою: м. Покров, вул. Джонсона Бориса, буд.15», сума договору 129 444 738, 00 грн.

За допомогою пошуково-аналітичної системи «https://007.org.ua/» встановлено, що на виконання вказаного договору Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради в адресу ТОВ «Сучасна Будархітектура», сплачено 110 693 857, 27 грн.

Окрім цього, між Управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради в особі начальника ОСОБА_4 та ТОВ «Сучасна Будархітектура» в особі директора ОСОБА_5 , укладено договір № 22-Т/25 від 09.05.2025 на виконання робіт на об`єкті «Нове будівництво захисної споруди цивільного захисту КЗ «Ліцей №8 Покровської міської ради Дніпропетровської області» за адресою: м. Покров, вул. Джонсона Бориса, буд.15». Коригування, сума договору 28 923 562, 92 грн.

Достовірно відомо, що службові особи «ТОВ «Сучасна Будархітектура» () на об`єкті «Нове будівництво захисної споруди цивільного захисту КЗ «Ліцей №8 Покровської міської ради Дніпропетровської області» за адресою: м. Покров, вул. Джонсона Бориса, буд.15» перебуваючи в злочинній змові з посадовими особами Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, сприяє здійсненню заволодіння бюджетними коштами при виконанні будівельних робіт за договором №3-т/24 від 27.06.2024р. на суму 129 444 738,00 грн, та за договором № 22-Т від 09.05.2025р. на суму 28923562,92 грн., при цьому уповноваженою особою з боку управління освіти виконавчого комітету Покровської Міської ради, яка неналежно здійснює свої службові обов`язки пов`язані із контролем якості виконаних будівельних робіт на зазначеному об`єкті будівництві є ОСОБА_6 .

Згідно умов договору №3-т/24 від 27.06.2024 термін виконання будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво захисної споруди цивільного захисту КЗ «Ліцей №8 Покровської міської ради Дніпропетровської області» за адресою: м. Покров, вул. Джонсона Бориса, буд.15 завершився 01 серпня 2025 року, а термін виконання будівельних робіт згідно договору № 22-Т від 09.05.2025, завершується 01 жовтня 2025 року. До теперішнього часу частина «внутрішніх робіт» за договором №3-т/24 від 27.06.2024 не виконана, хоча в акти прийому-передачі виконаних робіт (примірна форма КБ-2В) внесені недостовірні відомості, щодо об`єму та обсягу робіт, які були підписані ще в грудні 2024 року, при цьому задокументовано факти неналежного виконання ремонтно-будівельних, інженерних робіт шляхом використанні бетонних сумішей, які не відповідають проектно-кошторисній документації та технічним умовам та умисному заниженню товщини шару бетонного покриття підлоги на об`єкті будівництва.

10.11.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , на території домоволодіння із житловими та нежитловими спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_7 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

18.11.2025 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , на території домоволодіння із житловими та нежитловими спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку вилучено мобільний телефон «Samsung» Galaxy A05 моделі SM-A055F/DS із серійним номером НОМЕР_1 із сім карткою НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 на якому у месенджері WhatSapp виявлено листування, яке має доказове значення під час здійснення вказаного кримінального провадження.

18.11.2025 слідчим винесено постанову про визнання мобільного телефону «Samsung» Galaxy A05 моделі SM-A055F/DS із серійним номером НОМЕР_1 із сім карткою НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження.

У зв`язку із тим, що вказаний мобільний телефон вилучений поза межами ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва та має статус тимчасового вилученого майна, виникла необхідність у накладення арешту на мобільний телефон «Samsung» Galaxy A05 моделі SM-A055F/DS із серійним номером НОМЕР_1 із сім карткою НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 .

До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відстуності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 до суду подав заяву, в якій просить розглянути клопотання за його відсутності, щодо задоволення клопотання заперечує, просить відмовити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1 3 статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 18.11.2025 майно на арешті якого наполягає прокурор, визнано речовими доказами.

Як вбачається із матеріалів клопотання, вилучене майно оглянуто та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також наявні достатні підстави вважати, що набуте кримінально-протиправним шляхом.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001349 - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Samsung» Galaxy A05 моделі SM-A055F/DS із серійним номером НОМЕР_1 із сім карткою НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який було вилучено за адресою проживання ОСОБА_4 , на території домоволодіння із житловими та нежитловими спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1