Справа № 451/1652/25
Провадження № 1-кс/451/353/25
УХВАЛА

іменем України

28 жовтня 2025 року місто Радехів

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів скаргу представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 16.09.2025 про відмову у визнанні потерпілою особою, що постановлена в рамках кримінального провадження № 0000096 від 07.08.2025, кваліфікованого за ст.190 ч.1 КК України, -

встановив:

До Радехівського районного суду Львівської області надійшла скарга представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 16.09.2025 про відмову у визнанні потерпілою особою, що постановлена в рамках кримінального провадження № 0000096 від 07.08.2025, кваліфікованого за ст.190 ч.1 КК України.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді системою Д-3 слідчому судді ОСОБА_1 розподілено для розгляду матеріали даної скарги.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000096 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Відомості до ЄРДР внесено на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення за фактом шахрайства, а саме в заяві зазначила, що 23.10.2024 року загинув її син, ОСОБА_6 . За життя був знайомий з ОСОБА_7 , однак спільного побуту не мав. Після його смерті, а саме 28.10.2025 року ОСОБА_7 заволоділа його телефоном і знаючи пароль до додатку Приват 24 перекинула на свій картковий рахунок з Монобанку грошові кошти у сумі 15 160 грн. ВнП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження №0000096 від 07.08.2025 року за фактом незаконного заволодіння ОСОБА_7 грошовими коштами ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.09.2025 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулась у відділ поліції із клопотанням про визнання ОСОБА_3 потерпілою у даному кримінальному провадженні. В обґрунтування ОСОБА_3 зазначила, що в межах 6 місячного строку після загибелі ОСОБА_6 вона та син ОСОБА_6 - ОСОБА_8 звернулись до нотаріуса про прийняття спадщини. Даний факт підтверджується Витягом з Спадкового реєстру № 79402722 від 04.12.2024 року. Згідно з довідкою №110/02-14, виданою приватним нотаріусом Шептицького районного нотаріального округу ОСОБА_9 спадкоємцями померлого, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які прийняли спадщину є його мати, ОСОБА_3 та син ОСОБА_10 . Враховуючи те, що грошові кошти, якими заволоділа незаконно ОСОБА_7 входять до спадкової маси, а ОСОБА_3 є одним із спадкоємців майна її сина після його смерті, відтак незаконними діями ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просила визнати її потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Постановою начальника сектору дізнання ВнП№1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 16.09.2025 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 про визнання останньої потерпілою у кримінальному провадженні відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням адвокат ОСОБА_4 26.09.2025 року подала скаргу на постанову начальника СД ВнП№1 Шептицького РВП ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні в Радехівський районний суд Львівської області. 02.10.2025 року під час судового розгляду скарги слідчим суддею повідомлено про закриття даного кримінального провадження 22.09.2025 року, відтак досудове розслідування у ньому завершено, а оскільки скаргу на відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою було подано після закриття кримінального провадження, відтак ухвалою суду від 02.10.2025 року у задоволенні скарги відмовлено. Представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 оскаржено постанову начальника СД ВнП № 1 Шептицького РВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 08.10.2025 року дану скаргу задоволено, постанову начальника СД ВнП № 1 Шептицького РВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000096 скасовано. Представник скаржника зазначає, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України на даний час триває, тому повторно звертаються до суду із скаргою на постанову начальника сектору дізнання ВнП№1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні. Вважає, що відмова начальника сектору дізнання ВнП№1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні є незаконною та необґрунтованою, ґрунтується виключно на показаннях самої ОСОБА_7 , яка стверджує, що вона з ОСОБА_6 проживали однією сім`єю з 16.01.2021 року до 23.10.2024 року, мали спільний побут, доходи, витрати, перебували у близьких стосунках. Дізнавач у постанові про відмову у визнанні ОСОБА_3 підтверджує, що навіть станом на даний час статусу цивільної дружини ОСОБА_7 немає, оскільки рішення суду у справі про встановлення факту однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебуванні на утриманні судом не прийнято. Твердження дізнавача про те, що існує сукупність підстав вважати, що ОСОБА_7 спільно проживала з покійним ОСОБА_6 тривалий час, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки без реєстрації шлюбу і відповідно майно покійного ОСОБА_6 , зокрема грошові кошти в сумі 15 160 грн. є об`єктом права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні не відповідають вимогам закону, оскільки спільне проживання без визнання такого факту судом не є юридичною підставою для законного розпорядження майном того, хто спільно проживає без державної реєстрації шлюбу. Крім цього, доводи дізнавача про те, що на грошові кошти ОСОБА_6 поширювався правовий режим спільної сумісної власності подружжя також є необґрунтованими. Звертає увагу суду на те, що іншого порядку отримання правового статусу цивільної дружини, крім судового чинним законодавством не передбачено. Враховуючи те, що грошові кошти, якими заволоділа незаконно ОСОБА_7 входять до спадкової маси, а ОСОБА_3 є одним із спадкоємців майна її сина після його смерті, відтак їй завдано майнової шкоди, а отже є всі законні підстави для визнання її потерпілою у кримінальному провадженні. Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 просить скасувати постанову начальника СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 16.09.2025 про відмову у визнанні потерпілою особою в рамках кримінального провадження № 0000096 від 07.08.2025.

В судовому засіданні представник скаржника та скаржниця підтримали скаргу та просили її задовольнити з підстав, які викладені у скарзі, поновивши строк подання скарги з мотивів, які викладені у ній.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив; 24.10.2025 до суду направлені матеріали кримінального провадження № 0000096 від 07.08.2025.

Враховуючи те, що неявка представника суб`єкта оскарження, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя проводить розгляд скарги без участі такої особи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення скаржника, представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000096 від 07.08.2025, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000096, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України згідно заяви ОСОБА_3 . Згідно заяви ОСОБА_3 ( а.с. 1, 4-6 к/п) 23.10.2024 року загинув її син, ОСОБА_6 . За життя був знайомий з ОСОБА_7 , однак спільного побуту не мав. Після його смерті, а саме 28.10.2025 року ОСОБА_7 заволоділа його телефоном і знаючи пароль до додатку Приват 24 перекинула на свій картковий рахунок з Монобанку грошові кошти у сумі 15 160 грн.

16.09.2025 начальником СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області в рамках даного кримінального провадження № 0000096 було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою. Постанова дізнавача мотивована загальним посиланням на відсутність обставин, які б вказували на те, що скаржнику спричинено майнову шкоду.

26.09.2025 адвокатом ОСОБА_4 подано скаргу до слідчого судді на постанову начальника СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області від 16.09.2025; ухвалою слідчого судді від 02.10.2025 відмовлено у задоволенні скарги про скасування постанови начальника СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 16.09.2025 про відмову у визнанні потерпілою особою, що постановлена в рамках кримінального провадження № 0000096 від 07.08.2025, кваліфікованого за ст.190 ч.1 КК України, оскільки на час подання скарги до слідчого судді, кримінальне провадження № 0000096 від 07.08.2025 закрито згідно постанови начальника СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 22.09.2025, відтак досудове розслідування завершено.

08.10.2025 ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області постанову начальника СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 22.09.2025 про закриття кримінального провадження скасовано, на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000096 від 07.08.2025 триває.

Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За змістом ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Частиною 2 ст. 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, згідно ч.ч. 1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди; Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною п`ятою статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Одночасно Верховний Суд в постанові №757/1762/21к від 15.09.2021р. виклав правову позицію, що для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або залучення її до провадження в цьому статусі.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі очевидні та достатні підстави, з яких вбачається, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів потерпілого як учасника кримінального провадження.

В узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, дізнавачем відмовлено у визнанні потерпілою у зв`язку з тим, що не встановлено підстав вважати, що ОСОБА_3 спричинена майнова шкода, з посиланням на ст. 55 КПК України, ст. 74 СК України.

Крім того, начальником СД в оскаржуваній постанові зазначено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що « ОСОБА_7 спільно проживала з покійним ОСОБА_6 тривалий час, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки без реєстрації шлюбу і відповідно на ОСОБА_7 можуть поширюватись положення та норми Сімейного кодексу України. Відповідно майно покійного ОСОБА_6 , зокрема грошові кошти в сумі 15 160 грн. є об`єктом права спільної сумісної власності чоловіка та жінки».

Із вказаним висновком начальника СД слідчий суддя не може погодитись, оскільки дізнавач ( або представник) не може самостійно без рішення суду встановити факт спільного проживання ОСОБА_7 із загиблим ОСОБА_6 та стверджувати, що грошові кошти в сумі 15 160 грн. є об`єктом права спільної сумісної власності чоловіка та жінки тощо; встановлення даних фактів є прерогативою суду і аж ніяк не можуть встановлюватись постановою дізнавача, тому вказане посилання не може слугувати підставою для відмови у визнанні потерпілою.

Отже, вказана обставина, яка обґрунтована начальником СД в постанові, не може бути самостійною підставою для відмови у визнанні потерпілим. Начальником СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області не дослідженні документи, не перевірено коло спадкоємців, не витребувані докази (рішення суду), які б підтверджували взаємовідносини між ОСОБА_7 із загиблим ОСОБА_6 .

Відтак, з оскаржуваною постановою слідчий суддя не може погодитись, оскільки вона не є вмотивованою та обґрунтованою, а тому не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, відповідно до якої мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова належним чином не мотивована, є передчасною, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 55, 303,307,309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

поновити строк на подання скарги та задовольнити скаргу представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 16.09.2025 про відмову у визнанні потерпілою особою, що постановлена в рамках кримінального провадження № 0000096 від 07.08.2025, кваліфікованого за ст.190 ч.1 КК України.

Скасувати постанову начальника СД ВП № 1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 16.09.2025 про відмову у визнанні потерпілою особою, що постановлена в рамках кримінального провадження № 0000096 від 07.08.2025, кваліфікованого за ст.190 ч.1 КК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_11