Провадження № 1-кп/679/29/2025
Справа № 679/779/24
УХВАЛА

18 грудня 2025 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 4, 357 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Нетішинського міського суду Хмельницької області перебуває вказане кримінальне провадження.

Захисником ОСОБА_6 було подано клопотання, яке було підтримано у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження в частині крадіжки телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», яким потерпілому ОСОБА_7 було завдано матеріальної шкоди у розмірі 2450 грн, на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор вважав клопотання необґрунтованим та заперечував проти закриття кримінального провадження в частині крадіжки телефону з відповідною підстави, вказавши, що інкриміновані ОСОБА_4 дії щодо скоєння крадіжки вчинялися протягом нетривалого періоду часу та є продовжуваним злочином, і загальний розмір матеріальної шкоди складає 8471,41 грн.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши клопотання захисника та заслухавши думку сторін, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення майнового злочину (за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.03.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України), у ніч з 11 на 12 листопада 2023 року приблизно о 00:00 год., перебуваючи у помешканні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна та керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, з метою вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що його діє є непомітними, вирішив таємно заволодіти майном ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 зі змінами, внесеними Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 734/2023 від 06.11.2023, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_7 спав, перебуваючи у спальній кімнаті вищевказаної квартири, ОСОБА_4 , діючи таємно та повторно, викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» (IMEI-1: НОМЕР_1 ; IMEI-2: НОМЕР_2 ) вартістю 2280 грн у захисному чохлі вартістю 50 грн з картою пам`яті типу «MicroSD» на 64 Гб вартістю 50 грн, в якому була вмонтована сім-карта оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 20 грн, що лежав у тумбі поруч зі спальним ліжком у спальній кімнаті вказаної квартири.

Після цього ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2450 грн.

Крім того, 12.11.2023 у період часу з 00:55 год. по 07:07 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів із банківського рахунку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 зі змінами, внесеними Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 734/2023 від 06.11.2023, маючи доступ до мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», що належить потерпілому ОСОБА_7 , увійшов до облікового запису ОСОБА_7 в автоматизованій інформаційній системі «Monobank» АТ «Універсал Банк» та здійснив переказ грошових коштів чотирма транзакціями на загальну суму 5550 грн на рахунок № PP000445, ABNK, DNIPRO, DNIPRO, UA.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 того ж дня о 05:08 год., перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованому за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Михайлова, буд. 20-22, з банківської картки потерпілого ОСОБА_7 АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 незаконно здійснив часткове зняття вказаних грошових коштів на суму 169,90 грн шляхом розрахунку за товари.

Надалі того ж дня о 05:16 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, з банківської картки потерпілого ОСОБА_7 АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 увійшов до облікового запису ОСОБА_7 в автоматизованій інформаційній системі «Monobank» АТ «Універсал Банк» та здійснив переказ грошових коштів однією транзакцією на суму 301,51 грн на рахунок P24 DB V UA, DNIPRO, DNIPRO, UA.

Внаслідок вищевказаних дій із карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «Універсал Банк» на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , було здійснено несанкціоноване списання грошових коштів на суму 6021,41 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, своїми діями завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 8471,41 грн.

Такі дії ОСОБА_4 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

На час, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 в сумі 2684 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342 грн (3028 грн х 50%).

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах Кримінального кодексу України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2023 році на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 268,40 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала цю суму, то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 268,40 грн на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння, кваліфікувалося за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 268,40 грн за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад, вчинення в умовах воєнного стану) за відповідною частиною статті 185 КК України (у даному випадку за ч. 4 ст. 185 КК України).

З 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Так, згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

У правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі 0306/7567/12 наголошується, що у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності. Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Частиною 7 ст. 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої або пунктом 12 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 4792 цього Кодексу.

Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 4792 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 4792 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 12 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Разом із цим інкриміновані за обвинувальним актом ОСОБА_4 дії щодо вчинення крадіжки є продовжуваним злочином, що охоплювався єдиним злочинним умислом, що вбачається з обвинувального акту (і про що прямо зазначається у ньому), і загальний розмір матеріальної шкоди складає 8471,41 грн, а отже судом не вбачається підстав для задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 369-372, 4792 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1