Справа № 685/407/25
Провадження № 1-кп/685/57/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого у кримінальному провадженні: Теофіпольської селищної ради

Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у ході розгляду у відкритому судовому засіданні в селищі Теофіполь кримінального провадження, внесеного 08.10.2024 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000019 про обвинувачення ОСОБА_6 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Волиця Теофіпольського району Хмельницької області, громадянин України, має інвалідність ІІІ групи, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, із середньою спеціальною освітою, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді у Теофіпольському районному суді Хмельницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, відповідно до проведених у березні 2006 року виборів, згідно з Законом України «Про вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», ОСОБА_6 був обраний головою Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Згідно з рішенням №1 від 19.04.2006 сесії Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (далі Волицька сільська рада) «Про визнання повноважень сільського голови та депутатів сільської ради» ОСОБА_6 набув повноважень і вступив на посаду Волицького сільського голови Теофіпольського району Хмельницької області, яку обіймав до 2010 року.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об?єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова забезпечує здійснення у межах наданих Законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організовує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесії ради і головує на пленарних засіданнях ради; є розпорядником бюджетних, позабюджетних цільових (у тому числі валютних коштів), використовує їх лише за призначенням, визначеним радою, представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 обіймав посаду, пов?язану із виконанням організаційно-розпорядчих обов?язків, а також здійснював функції представника органу місцевого самоврядування, тобто відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України в період здійснення повноважень Волицького сільського голови Теофіпольського району Хмельницької області являвся службовою особою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи містевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами органів місцевого самоврядування, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Разом із цим, ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 3К України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.12. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення) (надалі - Інструкція) складання державного акту на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об?єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

Відповідно до п. 2.14. Інструкції державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою складається у двох примірниках, підписується органом, який прийняв рішення про передачу (надання) земельної ділянки у власність (постійне користування), та відповідним державним органом земельних ресурсів.

У ході досудового розслідування встановлено, що 25.12.2007 сесія Волицької сільської ради не проводилася, відповідно рішення про безоплатну передачу у власність громадянкам ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 (далі ОСОБА_8 ) та ОСОБА_9 (далі ОСОБА_9 ) земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території колишньої Волицької сільської ради, не приймалися.

Водночас, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді Волицького сільського голови, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 18.04.2008, діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні колишньої Волицької сільської ради, яка розташовувалась за адресою: Хмельницька область, Теофіпольський район, с. Волиця, вул. Леніна (Шевченка), 39, склав, шляхом виготовлення на друкарській машинці, підписав та скріпив відтиском гербової печатки Волицької сільської ради, завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: рішення № 2 від 25.12.2007 сесії Волицької сільської ради із завідомо неправдивими відомостями про прийняття сесією колишньої Волицької сільської ради рішення про безоплатну передачу у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 1, 76 га, вартістю 22 176 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_8 земельної ділянки площею 1,64 га, вартістю 20 825 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та ОСОБА_9 земельної ділянки площею 1,80 га, вартістю 22 683 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, достовірно знаючи, що 25.12.2007 на засіданні сесії колишньої Волицької сільської ради рішення про безоплатну передачу у приватну власність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 вказаних вище земельних ділянок на голосування сесії органу місцевого самоврядування не виносилось та відповідно депутатами колишньої Волицької сільської ради не приймалось.

Надалі, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді Волицького сільського голови, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, 18.04.2008, у невстановлений досудовим розслідуванням час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, умисно, в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що 25.12.2007 сесія Волицької сільської ради не проводилась, рішення про безоплатну передачу у власність зазначеним вище особам земельних ділянок на голосування не виносилося та, відповідно, не приймалося, перебуваючи в приміщенні колишнього Відділу земельних ресурсів у Теофіпольському районі Хмельницької області за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, селище Теофіполь, вул. Леніна (на даний час Небесної Сотні), 27, власноручно виконав підпис та поставив відтиск печатки Волицької сільської ради в державних актах серії ЯГ № 997910 від 18.04.2008 на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0001, площею 1,76 га, вартістю 22 176 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; серії ЯГ № 997911 від 18.04.2008 на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0002, площею 1,64 га, вартістю 20 825 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; серії ЯГ № 997912 від 18.04.2008 на право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0003, площею 1,80 га, вартістю 22 683 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в яких підставу видачі вказаних державних актів вказав рішення сесії Волицької сільської ради від 25.12.2007 № 2, надавши в такий спосіб законності передачі земельним ділянок комунальної власності у приватну власність вищевказаним особам. В подальшому, ОСОБА_6 передав вищевказані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 997910 від 18.04.2008, серії ЯГ № 997911 від 18.04.2008 та серії ЯГ № 997912 від 18.04.2008 відповідно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для незаконного викреслення (виокремлення) територіальними органами Центру державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0001, площею 1,76 га, вартістю 22 176 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0002, площею 1,64 га, вартістю 20 825 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0003, площею 1,80 га, вартістю 22 683 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , зазначені вище земельні ділянки в подальшому були неправомірно вилучені із земель комунальної власності колишньої Волицької сільської ради та безкоштовно передані у приватну власність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спричинивши тим самим тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді майнової шкоди на загальну суму 65 684 грн, що у 250 і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на час вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді Волицького сільського голови, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 18.04.2008, діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні колишньої Волицької сільської ради, яка розташовувалась за адресою: Хмельницька область, Теофіпольський район, с. Волиця, вул. Леніна (Шевченка), 39, склав, шляхом виготовлення на друкарській машинці, підписав та скріпив відтиском гербової печатки Волицької сільської ради, завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: рішення № 2 від 25.12.2007 сесії Волицької сільської ради із завідомо неправдивими відомостями про прийняття сесією колишньої Волицької сільської ради рішення про безоплатну передачу у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 1,76 га, вартістю 22 176 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_8 земельної ділянки площею 1,64 га, вартістю 20 825 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та ОСОБА_9 земельної ділянки площею 1,80 га, вартістю 22 683 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, достовірно знаючи, що 25.12.2007 на засіданні сесії колишньої Волицької сільської ради рішення про безоплатну передачу у приватну власність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказаних вище земельних ділянок на голосування сесії органу місцевого самоврядування не виносилось та відповідно депутатами колишньої Волицької сільської ради не приймалось.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у службовому підробленні, тобто у складанні та видачі завідомо неправдивого документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У подальшому, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді Волицького сільського голови, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, 18.04.2008, у невстановлений досудовим розслідуванням час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, умисно, в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що 25.12.2007 сесія Волицької сільської ради не проводилась, рішення про безоплатну передачу у власність зазначеним вище особам земельних ділянок на голосування не виносилося та, відповідно не приймалося, перебуваючи в приміщенні колишнього Відділу земельних ресурсів у Теофіпольському районі Хмельницької області за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, селище Теофіполь, вул. Леніна (на даний час Небесної Сотні), 27, власноручно виконав підпис та поставив відтиск печатки Волицької сільської ради в державних актах: серії ЯГ № 997910 від 18.04.2008 на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0001, площею 1,76 га, вартістю 22 176 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; серії ЯГ №997911 від 18.04.2008 на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0002, площею 1,64 га, вартістю 20 825 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; серії ЯГ №997912 від 18.04.2008 на право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0003, площею 1,80 га, вартістю 22 683 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в яких підставу при складані та видачі вказаних державних актів зазначив рішення сесії Волицької сільської ради від 25.12.2007 № 2, надавши в такий спосіб законності передачі земельним ділянок комунальної власності у приватну власність вищевказаним особам.

В подальшому, ОСОБА_6 передав вищевказані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 997910 від 18.04.2008, серії ЯГ № 997911 від 18.04.2008 та серії ЯГ № 997912 від 18.04.2008 відповідно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для незаконного викреслення (виокремлення) територіальними органами Центру державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0001, площею 1,76 га, вартістю 22 176 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0002, площею 1,64 га, вартістю 20 825 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0003, площею 1,80 га, вартістю 22 683 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , зазначені вище земельні ділянки в подальшому були неправомірно вилучені із земель комунальної власності колишньої Волицької сільської ради та безкоштовно передані у приватну власність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спричинивши тим самим тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді майнової шкоди на загальну суму 65 684 грн, що у 250 і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у службовому підробленні, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

У обвинувальному акті обставинами, які пом?якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, визначено щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, натомість обставин, які обтяжують покарання, не зазначено.

У судовому засіданні 13.08.2025 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 подав, а у судовому засіданні 04.11.2025 підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України, 2 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що за приписами ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: 1) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 2) п?ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 3) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину, а оскільки згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 000019 від 08.10.2024, ОСОБА_6 вчинив: злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України (тяжкий злочин), 18.04.2008; злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України (нетяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років), не пізніше 18.04.2008; злочин, передбачений ч. 2 ст. 366 КК України (нетяжкий злочин), 18.04.2008, то строки притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності минули: за злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України, не пізніше 18.04.2018; за злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, не пізніше 18.04.2011; за злочин, передбачений ч. 2 ст. 366 КК України, не пізніше 18.04.2013.

Відтак, захисник у клопотанні просив звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити.

Обвинувачений ОСОБА_6 , якому в судовому засіданні 13.08.2025 судом роз`яснено суть обвинувачення і нереабілітуючі правові наслідки закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, у судовому засіданні 13.08.2025, а також у судовому засіданні 04.11.2025 підтримав заявлене його захисником адвокатом ОСОБА_5 клопотання, просив його задовольнити, вину у скоєнні інкримінованих правопорушень визнав повністю і беззастережно, згідний із закриттям провадження у справі з підстав, зазначених у клопотанні, наполягав на задоволенні клопотання захисника, повідомив, що показань давати не бажає.

Прокурор заявлене захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив закрити провадження у справі, скасувати накладений арешт на земельні ділянки, земельні ділянки повернути законному власнику, стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертизи.

Представник потерпілого у кримінальному провадженні: Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області у судовому засіданні 13.08.2025 ОСОБА_11 , 04.11.2025 ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників судового провадження стосовно нього, дослідивши матеріали справи, суд при вирішенні клопотання виходить із таких обставин справи та положень закону.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, при цьому обвинуваченому, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення, суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

На вимогу ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку.

Відтак, наявність заперечень особи проти звільнення її від кримінальної відповідальності на зазначених підставах виключає можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України.

У суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого в частині того, що він правильно розуміє, добровільно і повністю визнає, не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 364 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України, винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав, цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, нереабілітуючі його особу підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав, проте свідомо і добровільно просить провадження у справі закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

При вирішенні питання про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, суд враховує наступне.

Завданням кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Реалізація права сторони захисту на подання суду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та кореспондуючий такому праву процесуальний обов`язок суду невідкладно розглянути відповідне клопотання та за наявності для цього правових підстав, задовольнити його, є елементами застосування до особи належної правової процедури, дотримання законності та гарантування права особи на захист.

При розгляді клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд має право вибору лише із законних альтернатив, використовуючи при цьому підхід, який в умовах конкретної правозастосовної ситуації є законним і найбільш сприятливим для обвинуваченого.

Слід зауважити, що незакриття судом провадження у кримінальній справі за наявності підстав для цього, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та передбаченою ст. 412 КПК України абсолютною підставою для скасування судового рішення.

З наявних у справі відомостей вбачається, що обвинувачений раніше не судимий. Доказів на спростування зазначеного прокурор не подав.

Як вбачається із обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 18.04.2008, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 18.04.2008, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 18.04.2008.

Відповідно до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній станом на 18.04.2008, залежно від ступеня тяжкості злочини поділялись на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі, при цьому, злочинами невеликої тяжкості визнавались злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання; злочином середньої тяжкості - злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років; тяжким злочином злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років; особливо тяжким злочином злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Відповідно до положень КК України в редакції Закону України № 1111-V від 31.05.2007, чинній станом на 18.04.2008, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, а саме зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до положень КК України в редакції Закону України № 1111-V від 31.05.2007, чинній станом на 18.04.2008, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, а саме службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до положень КК України в редакції Закону України № 1111-V від 31.05.2007, чинній станом на 18.04.2008, службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, кваліфікується за ч. 2 ст. 366 КК України та карається позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З вказаного слід зробити висновок, що за критеріями, визначеними ст. 12 КК України в редакції Закону України № 1111-V від 31.05.2007, чинній станом на 18.04.2008:

1)кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, з визначеним у санкції статті покаранням у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, належало до тяжких злочинів;

2)кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України з визначеним у санкції статті покаранням у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, належало до злочинів невеликої тяжкості;

3)кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, з визначеним у санкції статті покаранням у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, належало до злочинів середньої тяжкості.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 КК України.

Інкриміновані обвинуваченому злочини не належать до переліку злочинів, за вчинення яких не може бути застосовано давність, передбачену ст. 49 КК України.

Також прокурором суду не надано, а судом не виявлено у матеріалах кримінального провадження даних щодо ухилення обвинуваченого від слідства чи суду, унаслідок чого давність би зупинялась, а також даних про переривання зазначених строків давності.

На виконання обов`язку суду застосувати підхід, найбільш сприятливий для особи, суд проаналізував зміни кримінального закону на предмет поліпшення становища особи, як цього вимагає ст. 5 КК України та констатує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII до Кримінального кодексу України, у тому числі до ст. 12 КК України внесено зміни, якими у ст. 12 КК України визначено класифікацію кримінальних правопорушень на кримінальні проступки і злочини з поділом злочинів на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Відповідно до ст. 12 КК України та з урахуванням положень ст. 49 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 364 КК України, залишились тяжкими зі строком давності десять років, передбачені ч. 1 ст. 366 КК України нетяжкими злочинами зі строком давності три роки, передбачені ч. 2 ст. 366 КК України належать до нетяжких злочинів зі строком давності п`ять років.

У контексті досліджуваного судом питання зазначені зміни КК України не покращили становища обвинуваченого, у тому числі не скасовують кримінальну протиправність діяння.

Відтак, станом на час розгляду цієї справи судом, визначені ст. 49 КК України строки давності за вчинення:

1) тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, вчиненого не пізніше 18.04.2008 (десять років), сплинули 18.04.2018 року,

2) злочину невеликої тяжкості (тепер нетяжкого злочину), за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, вчиненого не пізніше 18.04.2008 (три роки), сплинули 18.04.2011,

3) за вчинення злочину середньої тяжкості (тепер нетяжкого злочину), передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, вчиненого не пізніше 18.04.2008 (п`ять років), сплинули 18.04.2013.

За змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Як зазначалось раніше, положеннями п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України визначено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.

До обвинуваченого як до учасника кримінального провадження, щодо якого наявні передбачені законом підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно застосувати належну правову процедуру, визначену законом, якою є звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження.

Оскільки судом встановлено наявність обставин, передбачених ст. 49 КК України, з урахуванням визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, наданої обвинуваченим в судовому засіданні згоди на його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, підтримання обвинуваченим заявленого його захисником клопотання, встановлені в судовому засіданні обставини є підставою для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 КК України, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

У зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, необхідно вирішити низку процесуальних питань.

Так, постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_12 про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 15.11.2024 визнано речовими доказами і приєднано до матеріалів кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 997910 від 18.04.2008, серії ЯГ № 997911 від 18.04.2008, серії ЯГ № 997912 від 18.04.2008.

Із урахуванням положень ст. 100 КПК України, зазначені державні акти слід залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Окрім цього, постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_12 про визнання речовими доказами від 29.01.2025 визнано речовими доказами і приєднано до матеріалів кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0001 площею 1,76 га вартістю 22 176 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0002 площею 1,64 га вартістю 20 825 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0003 площею 1,80 га вартістю 22 683 грн із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 05.02.2025 у справі № 671/2029/24 постановлено клопотання слідчої ОСОБА_12 задовольнити, накласти арешт на: 1) земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0001, площею 1,76 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольська ТГ Хмельницького району), із забороною її власнику ОСОБА_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також будь-яким особам, в тому числі на підставі довіреності, відчужувати, розпоряджатися та змінювати цільове призначення земельної ділянки; 2) земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0002, площею 1,64 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольська ТГ Хмельницького району), із забороною її власнику ОСОБА_14 яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а також будь-яким особам, в тому числі на підставі довіреності, відчужувати, розпоряджатися та змінювати цільове призначення земельної ділянки; 3) земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0003 площею 1,80 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольська ТГ Хмельницького району), із забороною її власнику ОСОБА_15 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , а також будь-яким особам, в тому числі на підставі довіреності, відчужувати, розпоряджатися та змінювати цільове призначення земельної ділянки, а також заборонено вчинення реєстраційних дій щодо визначення права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0001, :01:004:0002, :01:004:0003, в тому числі перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками, заборонено земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (, вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151) та її територіальних органів, а також державним реєстраторам всіх рівнів вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0001, :01:004:0002 та :01:004:0003.

Після набрання ухвалою законної сили зазначений вище арешт, накладений ухвалою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 05.02.2025 у справі № 671/2029/24 слід скасувати, а саме скасувати арешт земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0001, :01:004:0002 та :01:004:0003, скасувати заборону вчинення реєстраційних дій, заборону державним реєстраторам всіх рівнів вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами :01:004:0001, :01:004:0002 та :01:004:0003.

Також, відповідно до ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

У справі проведено почеркознавчу експертизу, за результатами якої підготовлено висновок експерта № СЕ-19/123-24/13766-ПЧ від 26.11.2024 та вартість якої відповідно до довідки, виданої Хмельницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, становить 4775,4 грн.

За змістом ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Зважаючи на те, що провадження у справі підлягає закриттю за строками давності, з урахуванням правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, а також правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23, процесуальні витрати на проведення експертизи в розмірі 4775,4 грн слід віднести на рахунок держави.

У зв`язку з відсутністю у матеріалах провадження документально підтверджених процесуальних витрат потерпілого питання про їх розподіл не вирішується.

Відповідно до обвинувального акта, розмір шкоди, завданої злочином, становить 65 684 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Ураховуючи наведене, керуючись ст. ст. 44, 49, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України, ст.ст. 100, 284, 285-288, 370, 372, 376, 412 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про звільнення на підставі ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України на підставі пунктів 2-4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 08.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 за ч. 2 ст. 364 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Після набрання ухвалою законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 05.02.2025 у справі № 671/2029/24 на: 1) земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0001, площею 1,76 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольська ТГ Хмельницького району), із забороною її власнику ОСОБА_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також будь-яким особам, в тому числі на підставі довіреності, відчужувати, розпоряджатися та змінювати цільове призначення земельної ділянки; 2) земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0002, площею 1,64 га,з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольська ТГ Хмельницького району), із забороною її власнику ОСОБА_14 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а також будь-яким особам, в тому числі на підставі довіреності, відчужувати, розпоряджатися та змінювати цільове призначення земельної ділянки; 3) земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0003, площею 1,80 га,з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольська ТГ Хмельницького району), із забороною її власнику ОСОБА_15 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , а також із забороною будь-яким особам, в тому числі на підставі довіреності, відчужувати, розпоряджатися та змінювати цільове призначення земельної ділянки, а також із забороною вчинення реєстраційних дій щодо визначення права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0001, :01:004:0002, :01:004:0003, в тому числі перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками, із забороною земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (, вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151) та її територіальних органів, а також державним реєстраторам всіх рівнів вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0001, :01:004:0002 та :01:004:0003.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

1)державні акти про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 997910 від 18.04.2008, серії ЯГ № 997911 від 18.04.2008, серії ЯГ № 997912 від 18.04.2008 залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

2)земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0001 площею 1,76 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольська ТГ Хмельницького району), повернути законному власнику ОСОБА_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

3)земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0002 площею 1,64 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольська ТГ Хмельницького району), повернути законному власнику ОСОБА_14 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а також будь-яким особам, в тому числі на підставі довіреності, відчужувати, розпоряджатися та змінювати цільове призначення земельної ділянки;

4)земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0003 площею 1,80 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (на даний час Теофіпольська ТГ Хмельницького району), повернути законному власнику ОСОБА_15 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Процесуальні витрати за проведення почеркознавчої експертизи, за результатами якої підготовлено висновок експерта № СЕ-19/123-24/13766-ПЧ від 26.11.2024 у розмірі 4775,4 грн (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень 40 копійок) віднести на рахунок держави.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом семи днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційної суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_16