У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2026 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001851 від 07.10.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001851 від 07.10.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурором у судовому засіданні подано клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на період судового розгляду строком на шістдесят днів.

На обґрунтування зазначеного клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України. Необхідність у продовженні строку тримання під вартою викликана метою забезпечення виконання обвинуваченим належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Як зауважує прокурор, враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_4 , який не одружений та ніде не працює, а також те, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відносить до категорії тяжкого злочину, з метою забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків та запобігання вказаним ризикам, з огляду на те, що підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу немає та менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам, а тому є необхідність у продовженні застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, посилаючись на обставини, викладені у відповідному клопотанні, та просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечила щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила застосувати відносно її підзахисного цілодобовий домашній арешт, оскільки на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, які потребують матеріального забезпечення. При цьому захисник наголошує, що у ОСОБА_4 наявне житло за адресою проживання ОСОБА_6 , де вона проживає разом з дітьми та де можливе виконання ухвали суду про застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Також захисник звертає увагу на стан здоров`я її підзахисного, який потребує лікування.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.10.2025 (справа №308/14964/25, провадження №1-кс/308/6240/25) постановлено застосувати відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1, 3 ст. 357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме до 19.12.2025. Визначено заставу, достатню для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладений на нього обов`язків передбачених КПК України, в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 181680 грн. У разі внесення застави у вказаному розмірі покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати дослідчого,прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну. Встановити строк дії обов`язків до 19.12.2025, включно.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2025 постановлено продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 грн, до 05.02.2026, включно. У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України постановлено покласти наступні обов`язки: прибувати до суду на першу вимогу; повідомляти суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії обов`язків, покладених судом на обвинуваченого, у разі внесення застави визначено до 05.02.2026, включно.

Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 «Летельє проти Франції», скарга №12369/86).

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу, суд вважає, що передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які враховувалися при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, на даний час не відпали і продовжують існувати, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу відсутні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Суд бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вказаних кримінальних правопорушеннях, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, який має на утримані двох неповнолітніх дітей, відсутність у нього постійного місця роботи та джерела доходу, майновий стан обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Вказані обставини, на думку суду, переконливо свідчать, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, яких ще не було допитано у судовому засіданні, вчинити інше кримінального правопорушення, такі ризики не зменшилися і виправдовують подальше його тримання під вартою, а тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам вчинити вказані дії.

Таким чином, з урахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, його існуючих соціальних зв`язків, суд дійшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не дасть змогу дослідити всі обставини кримінального правопорушення у встановлені законом строки, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає до задоволення та запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.

Наявність характеризуючих даних про особу обвинуваченого, на які посилається сторона захисту, не можуть бути безумовними підставами для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінального правопорушення.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 197, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, до 10 березня 2026 року, включно.

Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:

прибувати до суду на першу вимогу;

повідомляти суд про зміну місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом на обвинуваченого, у разі внесення застави визначити до 10 березня 2026 року, включно.

Згідно з частиною сьомою статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1