Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кс/733/16/26
Єдиний унікальний №733/2408/25
Ухвала

Іменем України

16 січня 2026 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000068 від 18.10.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ічнянського районного суду Чернігівської області під головуванням судді ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

06 січня 2025 року захисником обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 через канцелярію суду подано заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 посилаючись на те, що дії останнього викликають сумнів у його неупередженості. Зазначає, що 26.12.2025 року у підготовчому судовому засіданні сторона захисту заявила клопотання про закриття кримінального провадження № 0000068 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України. Після виходу із нарадчої кімнати головуючий суддя оголосив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання захисту. Зазначене клопотання було мотивоване тим, що у даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру складено 26.09.2025 року та від зазначеної дати почався відлік строку досудового розслідування, а обвинувальний акт до суду надійшов лише 28.11.2025 року. Ознайомлення з матеріалами провадження тривало лише один день 27.11.2025 року і цього ж дня підозрюваній було вручено копію обвинувального акту, а тому, оскільки строк досудового розслідування закінчився 26.11.2025 року, то обвинувальний акт переданий до суду поза межами строків досудового розслідування, що є підставою для закриття кримінального провадження.

При вирішенні вищевказаного клопотання суд в ухвалі свідомо зазначив недостовірну дату надходження обвинувального акту до суду, взявши за таку дату не 28.11.2025 року, яка при надходженні його до суду зазначена в самому акті, а 27.11.2025 року, а тому така зміна судом своєї позиції у межах тексту однієї ухвали породжує певні сумніви щодо його неупередженості та наявні підстави для заявлення відводу головуючому у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та просив здійснити повторний автоматизований розподіл заяви про відвід, так як при автоматизованому розподілі даної заяви та визначенні судді було порушено ч. 3 ст. 35 КПК України, оскільки суддя ОСОБА_1 приймала участь у вищевказаному кримінальному провадженні підчас досудового розслідування як слідчий суддя.

Заявник - захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду заяви про відвід був повідомлений належним чином.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду заяви про відвід була повідомлена належним чином.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду заяви про відвід були повідомлені належним чином. Представник потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 надала суду заяву, в якій просить розглянути заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 без її участі та потерпілої ОСОБА_6 . Заперечує проти задоволення заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, вважає її необґрнутованою, оскільки незгода з рішенням суду не може бути підставою для відводу судді, котрий його ухвалив.

Прокурор ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду заяви про відвід був повідомлений належним чином.

Головуючий у справі суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду заяви про відвід був повідомлений належним чином.

Згідно положень параграфу 6 глави 3 розділу 1 КПК України, неявка учасників процесу на розгляд заяви про відвід не є перешкодою для її розгляду. Відповідно до положень ст.81 КПК України обов`язковість участі сторін у розгляді заяви про відвід (самовідвід) не встановлена, тому суд вважає за доцільне розглянути заяву в їх відсутність.

Фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось в силу ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши заяву про відвід судді та матеріали справи, які стосуються такої заяви, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч.1, 2 ст. 22 КПК України).

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Практики Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайна (Wettstein)).

Відповідно до заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , підставами для відводу головуючого судді ОСОБА_5 є те, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, так як 26.12.2025 року у підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, сторона захисту заявила клопотання про закриття кримінального провадження № 0000068 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, оскільки у даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру складено 26.09.2025 року та від зазначеної дати почався відлік строку досудового розслідування, а обвинувальний акт до суду надійшов лише 28.11.2025 року. Оскільки строк досудового розслідування закінчився 26.11.2025 року, то обвинувальний акт переданий до суду поза межами строків досудового розслідування, що є підставою для закриття кримінального провадження. Ухвалою Ічнянського районного суду 26.12.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисту, а в зазначеній ухвалі суд свідомо зазначив недостовірну дату надходження обвинувального акту до суду, взявши за таку дату не 28.11.2025 року, яка при надходженні його до суду зазначена в самому акті, а 27.11.2025 року, а тому така зміна судом своєї позиції у межах тексту однієї ухвали породжує певні сумніви щодо його неупередженості та наявні підстави для заявлення відводу головуючому у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Варто зазначити, що поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», зазначене у п.4 ч.1 ст.75 КПК України є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Європейським судом з прав людини в рішеннях по справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 року, у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009 року, п.п. 66, 67 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно з роз`ясненнями «Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п. 10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях захисника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді. В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі № 910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення - зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Незгода із судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні а у випадку, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суд звертає увагу на те, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, за загальним правилом не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватися у порядку, передбаченому КПК України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Вивчивши доводи заяви захисника обвинуваченої про відвід головуючого судді ОСОБА_5 , суд зауважує, що наявність підстав, за яких можуть виникнути сумніви в неупередженості, об`єктивності та безсторонності головуючого судді ОСОБА_5 , будь-якими доказами не підтверджено та не встановлено судом, тоді як із встановлених судом обставин не вбачається здійснення головуючим суддею ОСОБА_5 дій, які б свідчили про його необ`єктивність чи упередженість по відношенню до сторони захисту. Що стосується заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_4 щодо порушення ч. 3 ст. 35 КПК України під час автоматизованого розподілу заяви про відвід та визначення судді, суд вважає безпідставною. Під час автоматизованого розподілу заяви про відвід не було порушено ч. 3 ст. 35 КПК України, так як суддя, розглядаючи відвід, не досліджує обставини справи, доказів та не розглядає справу по суті, а тільки вирішує питання наявності чи відсутності обставин та підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, а тому участь слідчого судді ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні на досудовому слідстві не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді підчас судового розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши доводи заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000068 від 18.10.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд приходить до висновку, що заявлений відвід є безпідставним, а заявник не навів доводів, які могли б бути підставою для сумніву у безсторонності, неупередженості та об`єктивності головуючого судді, порушення ним вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та ч. 3 ст. 35 КПК України підчас автоматизованого розподілу та визначення судді для розгляду відводу, а тому заява про відвід головуючого судді захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 у даній справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75-83, 376 КПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000068 від 18.10.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_1