УХВАЛА

про залишення скарги без руху

12 січня 2026 року

м. Київ

справа № 464/4889/23

провадження № 51- 4902 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд)у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року,

установив:

Сихівський районний суд м. Львова вироком від 15 травня 2025 року засудив:

ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, на підставі ст. 71 КК до покарання за цим вироком повністю приєднав невідбуту частину покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 17 липня 2023 року, та з урахуванням ухвали цього ж суду від 08 лютого 2024 року, за правилами ст. 72 КК, за сукупністю вироків, остаточно визначив покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 1 місяць 30 днів,

ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК та призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, на підставі частин 1, 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року, остаточно визначив покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 29 жовтня 2025 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишив без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не погоджується із судовими рішеннями та просить вирок Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року скасувати та закрити кримінальне провадження.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов до висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, у касаційній скарзі мають бути зазначені обґрунтування вимог до суду касаційної інстанції з урахуванням підстав для скасування або зміни судових рішень, передбачених у ст. 438 КПК.

Однак наведених вимог кримінального процесуального закону скаржник не дотримався.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 фактично просить надати доказам іншу оцінку, ніж ту, яку їм надали суди першої та апеляційної інстанцій, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що, з огляду на положення, передбачені ст. 438 КПК, не є предметом перевірки в касаційному порядку.

Засуджений ОСОБА_4 , убачаючи можливість закриття кримінального провадження, у тому числі, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, не звернув уваги на те, що касаційний суд не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, і має право скасувати обвинувальний вирок із закриттям кримінального провадження за умови, що обставини в ньому досліджені всебічно, повно й об`єктивно.

Відповідно до вимог положень ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Так, засуджений ОСОБА_4 хоча й зазначив у касаційній скарзі обґрунтування щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження, однак у прохальній частині скарги не вказав конкретно, на підставі якого саме пункту положень ст. 284 КПК необхідно закрити кримінальне провадження стосовно нього.

За таких обставин засудженому слід уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням приписів статей 284, 436 КПК.

Частиною 5 статті 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.

Однак засуджений ОСОБА_4 не надав до касаційної скарги копії вироку Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року, який ним оскаржується, тому перевірити його доводи у скарзі, за наявності лише копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, є неможливим.

З урахуванням вищенаведеного Суд позбавлений можливості вирішити питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого, в тому числі з огляду на положення, передбачені частинами 1, 2 статті 424 КПК.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає за необхідне встановити засудженому строк для усунення недоліків у п`ятнадцять днів з моменту отримання ним ухвали про залишення поданої касаційної скарги без руху.

При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись ст. 427, ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3