ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

05 грудня 2025 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

під час судового засідання у об`єднаному кримінальному проваджені № 0000281 від 15.02.2022, № 0001314 від 10.09.2022, № 0000614 від 11.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження № 0000281 від 15.02.2022 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК Україниза епізодом вчинення кримінального правопорушенн, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, з огляду на ту обставину, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна по вказаному епізоду становить 400 грн., тобто вартість такого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які встановлені станом на день вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, судом було роз`яснино обвинуваченому ОСОБА_4 , що за епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, у кримінальному провадженні № 0000281 від 15.02.2022, де потерпілою є ОСОБА_6 , з огляду на розмір матеріальної шкоди (400 грн.), кримінальне провадження за цим епізодом може бути закрито судом на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо закриття кримінального провадження № 0000281 від 15.02.2022 в частині притягнення його до кримінальної відповідальноситі за ч. 2 ст. 185 КК України саме на підставі на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримав зазначене клопотання прокурора.

Заслухавши клопотаня прокурора, враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, суд вважає, що таке клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 , крім іншого, у кримінальному провадженні № 0000281 від 15.02.2022 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Так, 15.02.2022 близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на березі річки «Унава», яка протікає неподалік вул. Незалежності в м. Фастів Київської області, де на той час знаходився автомобіль «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, яким ОСОБА_4 раніше незаконно заволодів, вирішив вчинити крадіжку автомагнітоли, яку побачив у салоні вказаного автомобіля, яка належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 15.02.2022 близько 01 год. 35 хв., перебуваючи на березі річки «Унава», яка протікає неподалік вул. Незалежності в м. Фастів Київської області, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, підійшов до автомобіля «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, в салоні якого знаходилась автомагнітола «Ріоneer» вартістю 400,00 грн., та руками витяг вказану автомагнітолу з салону зазначеного автомобіля, таким чином викравши її.

Після цього ОСОБА_4 з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 400 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Згідно вказаного Закону, за ч. 1 ст. 51 КУпАП України передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст.51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, за вказаним Законом, особа несе адміністративну відповідальність за ст. 51 КК України, у випадку якщо вартість чужого майна, яке вона викрала шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати не перевищує 2 неоподатковуваних мінімума доходів громадян.

Крім того, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своєму висновку, викладеному у постанові у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21 провадження № 51-2555кмо24) зазначила, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886- IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2481 грн., а тому сума соціальної пільги у 2022 році становила 1240 грн. 50 коп.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 , зокрема, 15.02.2022 повторно вчинив таємне викрадення чужого (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України та викрала майно на суму 400 грн.

Таким чином, сума викраденого майна, за вказним кримінальним правопорушенням, яке інкриміноване ОСОБА_4 , в даному конкретному випадку, складає менше ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння такого кримінального правопорушення, тобто менше ніж 2481 грн., а тому відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ такі протиправні діяння не є кримінально-караними на теперішній час.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною сьомою статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи, що під час здійснення судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 висловив свою згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України і судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, а кримінальне провадження закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 395, 479-2 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0000281 від 15.02.2022 за епізодом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речові докази після набрання ухвалою законої сили, а саме, автомагнітола «Pioneer», яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення - з моменту вручення копії ухвали

Суддя ОСОБА_7