Номер провадження: 11-сс/813/2295/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000052 від 21.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2025 задоволено клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке вилучене 21.10.2025 у ході затримання підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти у сумі 200 доларів номіналом по 100 доларів із серійними номерами QB10488857B та QJ21231037A, мобільний телефон Айфон ХS MAX ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із сім карткою НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що вилучене в ході затримання майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, грошові кошти є предметом неправомірної вигоди, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що рішення було прийняте без виклику та без участі в судовому засіданні представника власника майна.

Окремо зауважує, що, зокрема, телефони, були добровільно видані ОСОБА_7 , як і надані коди доступу для подолання системи логічного захисту до них, виходячи з інформації, наданої останнім.

Крім того, слідчим суддею в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали було наведено наступне: «Надання можливості здійснювати користування мобільним телефоном підозрюваним може призвести до знищення електронних доказів, що можуть підтвердити або спростувати обставини, що встановлюються під час досудового розслідування».

Однак наразі підозрюваний ОСОБА_7 перебуває під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», що в будь-якому разі унеможливлює користування ним вказаним мобільним телефоном. Більш того, з моменту вилучення вказаного пристрою (21.10.2025) минуло достатньо часу для отримання інформації, що на ньому зберігається, й подальший арешт не є виправданим.

Також, виходячи з прохальної частини клопотання про накладення арешту, незрозуміло на валюту якої країни світу сторона обвинувачення просить накласти арешт; подане клопотання не містить посилань на конкретні процесуальні дії, експертизи, які планується провести відносно вилученого майна.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання.

Прокурор ОСОБА_8 , будучи належно повідомленим про розгляд апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Згідно положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду клопотання про арешт майна.

Враховуючи, що участь прокурора не є обов`язковою при розгляді даної категорії справ, він був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду та повідомив про причини свого неприбуття, представника власника майна не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги без участі прокурора, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливим та необхідним апеляційний розгляд провести за відсутності прокурора.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Перевіривши клопотання старшого детектива та зміст ухвали слідчого судді, апеляційний суд прийшов до висновку, що слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Частиною 1 статті 172 КПК України перебачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, можливе лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 подано до суду клопотання про арешт майна, вилученого 21.10.2025 у ході затримання підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти у сумі 200 доларів номіналом по 100 доларів із серійними номерами QB10488857B та QJ21231037A, мобільний телефон Айфон ХS MAX ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із сім карткою НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

При цьому у поданому клопотанні старшим слідчим не порушувалося питання про його розгляд без повідомлення та за відсутності власника майна.

Натомість власник вилученого майна ОСОБА_7 , не був належним чином сповіщеним про судовий розгляд, оскільки матеріали справи не містять підтверджень про його належне повідомлення про час та місце розгляду клопотання в суді першої інстанції.

В подальшому, слідчий суддя, без участі власника майна та його представника задовольнив клопотання старшого слідчого.

Водночас, відповідно до ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Приписами ст. 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Як вже зазначено, матеріали справи не містять відомостей саме про належне повідомлення власника майна та будь-якого підтвердження отримання власником повідомлення про розгляд справи.

Разом з тим, в матеріалах справи, наявна довідка про отримання адвокатом ОСОБА_6 повідомлення у додаток Viber з датою та часом розгляду справи.

При цьому, адвокатом ОСОБА_6 надавалося до суду, зокрема заперечення на клопотання, в якому зазначено інший номер адвоката, відмінний від того на яке було надіслано повідомлення у додаток Viber.

Крім того, адвокатом надавалася до суду заява, в якій вона зазначала, що у клопотанні про накладення арешту на майно невірно зазначено її номер телефона, у зв`язку з чим вказала вірний, проте судом першої інстанції зазначена заява була проігнорована.

Будь-яких доказів на спростування доводів сторони захисту щодо неналежного сповіщення про судове засідання, матеріали справи не містять та апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд наголошує, що виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечуються дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язана із дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження та можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів.

Колегія суддів зауважує, що недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали допустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання старшого слідчого без належного повідомлення власника майна про дату, час та місце проведення розгляду, всупереч вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України, що призвело до безпідставного обмеження його прав, що, як наслідок, тягне за собою скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання старшого слідчого іншим слідчим суддею.

Оскільки апеляційним судом встановлені істотні порушення кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не розглядає інші доводи апеляційної скарги представника власника майна щодо обґрунтованості клопотання старшого детектива.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, ч. 1 ст. 412 КПК України наголошує на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги представника власника майна, скасування ухвали слідчого судді, як постановленої з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначення нового судового розгляду клопотання прокурора про арешт майна в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000052 від 21.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 про накладення арешту, в тому ж суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3