Справа № 371/1549/19
провадження № 1-кп/368/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в режимі відео конференції клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні № 0000700 від 06.12.2016 року щодо ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ст.. ст. 191 ч. 5, 254, 28 ч. 2 366 ч. 1 КК України та ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ст.. ст. 191 ч. ч. 2, 5, 28 ч. 2 366 ч. 1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

- сторони захисту захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотання та просить суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України на підставі ч.2 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2016 року за №0000700 в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.366 КК України закрити, обґрунтовуючи наступним.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частинами 2, 5 ст. 191, частиною 2 ст. 28, частиною 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_5 органом досудового слідства окрім іншого кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, а саме: складення та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

В обвинувальному акті визначено, що 29 листопада 2016 року, перебуваючи за адресою: Київська область Миронівський район, село Маслівка, вулиця Борисенко Петра 51А, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді збитків для КСП «Маслівське», розуміючи, що відомості у заповненому ними документі не відповідають дійсності, а саме фактичним обставинам розрахунку за начебто продану зрошувальну (меліоративну) систему для ТОВ «СП «Маслівське» та розрахунок за договором про надання поворотної безвідсоткової допомоги, склали завідомо підроблений офіційний документ, що містить відповідні реквізити та посвідчує факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру можливість реалізації та отримання грошових коштів, а також внесли до нього завідомо неправдиві відомості в частині вартості майна та розрахунку по ньому, шляхом укладення удаваної угоди про припинення зобов`язання зарахуванням № 01-2911/16 від 29.11.2016 року.

Отже, вказаний злочини було вчинено 29 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України відноситься до невеликої тяжкості.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі, минуло три роки.

На час події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, санкція названої правової норми діяла в редакції Кримінального кодексу України від 01.05.2016 року та передбачала покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

В той же час, на час розгляду кримінального провадження в суді, санкція ч.1 ст.366 КК України (в редакції Закону № 321-ІХ від 03.12.2019) передбачає накладення штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи вищенаведене, та оскільки жодного факту ухилення від слідства та суду з боку обвинуваченого не було виявлено, тобто перебіг давності не зупинявся і не переривався, кримінальне правопорушення ч.1 ст.366 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, з моменту вчинення кримінального правопорушення сплинуло понад три роки.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтями 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

При цьому, розглядаючи клопотання, суд, також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, так як відповідно до ч.4 ст.286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, то суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованого злочину. При цьому, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди такого на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй постанові від 26 березня 2020 (справа №730/67/16-к), та у постанові Касаційного кримінального суду ВС у справі № 552/5595/18 від 29 липня 2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та йому відомі наслідки закриття кримінального провадження в частині обвинувачення по ст. 366 ч. 1 КК України, тому просив суд клопотання задовольнити.

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки це право передбачено нормами КК України.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вважають, що це право обвинуваченого, тому не заперечували проти його задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку своїх захисників.

Представник потерпілого в особі КСП «Маслівське» адвокат ОСОБА_9 не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 .

Представник потерпілого в особі Миронівської міської ради Обухівського району Київської області ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Колегія суддів, вислухавши клопотання та думку щодо нього, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він у жовтні 2016 року, точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, будучи головою правління КСП Маслівське» вступив у злочинну змову з директором ТОВ «СП «Маслівське» ОСОБА_7 з метою незаконного збагачення за рахунок майна, яке перебувало в його віданні, а саме: відчуження зрошувальної (меліоративної) системи, що перебувала на балансі КСП «Маслівське».

Реалізуючи вказаний злочинний намір ОСОБА_5 , будучи достовірно поінформований як голова КСП «Маслівське» про відсутність будь-яких боргових зобов`язань перед ТОВ «СП «Маслівське» з боку КСП Маслівське», в тому числі за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , вирішили укласти ряд удаваних правочинів з

використанням завідомо підроблених документів з метою подальшої розтрати майна, яке перебувало в його віданні, а саме зрошувальної (меліоративної) системи, що перебувала на утриманні КСП «Маслівське».

Голова правління КСП «Маслівське» ОСОБА_5 , діючи умисно, за передньою змовою з директором ТОВ «СП «Маслівське» ОСОБА_7 , . еалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на розтрату майна, що перебувало на балансі КСП «Маслівське» на користь ТОВ «СП «Маслівське», достовірно знаючи про відсутність у нього повноважень на укладання договору про відчуження майна КСП «Маслівське», ринкова вартість якого складала 1,8 млн. гривень, що належить членам підприємства на праві колективної власності, шляхом заниження реальної ринкової вартості на майно, уклали договір купівлі-продажу № 01-141 1/16 від 14.11.2016, згідно з яким КСП «Маслівське» продало зрошувальну (меліоративну) систему ТОВ «СП «Маслівське» за 200 тис. грн.

Відповідно до п. 8.6 Статуту КСП «Маслівське», голова правління ОСОБА_5 міг лише затвердити угоди від імені підприємства, вартість яких не повинна була перевищувати 500 тис. грн.

Пунктом 2.1 договору сторони передбачали, що факт передачі у власність покупцеві оформляється сторонами шляхом підписання акту приймання-передачі товару та видаткової накладної.

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.3 договору, покупець зобов`язується сплатити продавцю 200 тис. грн. за зрошувальну (меліоративну) систему. Крім того покупець протягом 20 календарних днів з моменту укладання цього договору зобов`язується оплатити товар. Розрахунок між сторонами здійснюється у безготівковій формі.

Відповідно до інформації, яку надав АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо руху коштів ТОВ «СП «Маслівське»» по рахунках № , №, № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , встановлено, що дане підприємство не здійснило перерахування грошових коштів в сумі 200 тис. гри. на рахунок КСП «Маслівське» за купівлю зрошувальної (меліоративної) системи.

Після чого, ОСОБА_5 , будучи службовою особою - головою правління КСП «Маслівське», достовірно знаючи, що майно підприємства належить його членам на правах колективної власності, згідно з п. 6.3 Статуту, діючи за попередньою змовою з директором ТОВ «СП «Маслівське» ОСОБА_7 , 29.11.2016, перебуваючи за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Маслівка, вул. Борисенка Петра, 51 А, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки у виді збитків для КСП «Маслівське», розуміючи, що відомості у заповненому ними документі не відповідають дійсності, а саме фактичним обставинам розрахунку за наче б то продану зрошувальну (меліоративну) систему для ТОВ «СП «Маслівське» та розрахунок за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, склали завідомо підроблений офіційний документ, що містить відповідні реквізити та посвідчує факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру - можливість реалізації права власності та отримання грошових коштів, а також внесли до нього завідомо неправдиві відомості в частині вартості майна та розрахунку по ньому, шляхом укладення удаваної угоди про припинення зобов`язання зарахуванням №01-2911/16 від 29.11.2016, згідно з якої КСП «Маслівське» в особі ОСОБА_5 та ТОВ «СП «Маслівське» ОСОБА_13 дійшли згоди припинити зобов`язання за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №20/12-13 від 20.12.2013 та договором купівлі-продажу №01-1411/16 від 14.11.2016, згідно з яким КСП «Маслівське» продає зрошувальну (меліоративну) систему ТОВ «СП «Маслівське», шляхом зарахування взаємних грошових зобов`язань по вищезазначеним договорам, з метою здійснення подальшого незаконного демонтажу та вивезення зрошувальної (меліоративної) системи.

Так, ОСОБА_5 власноручно виконав підпис у графі «Голова правління» угоди про припинення зобов`язання зарахуванням» №01-2911/16 від 29.11.2016, поставивши відтиск печатки КСП «Маслівське», а ОСОБА_7 , виконав підпис у графі ТОВ «СП «Маслівське» вказаної вище угоди, поставивши відтиск печатки ТОВ «СП «Маслівське», чим підтвердили достовірність змісту угоди, з метою здійснення подальшого незаконного демонтажу та вивезення зрошувальної (меліоративної) системи, зміст вказаної угоди завідомо для останніх не відповідав дійсності.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 статті 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до ст. 12 КК України (станом на 29 листопада 2016 р.) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (станом на 29 листопада 2016 р.) було встановлено покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Тобто, злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

1. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло три роки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо було заявлено про застосування строків давності.

Як видно з п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

У зв`язку з вимогами вказаних законодавчих актів та роз`ясненнями Пленуму ВСУ, судом досліджені матеріали досудового розслідування та матеріали, представлені під час судового розгляду, щодо перевірки наявності тієї обставини, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості та з дня його вчинення, що мало місце у період часу 29 листопада 2016 р. минуло понад три роки.

А тому, враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене найсуворіше покарання у виді обмеження волі на строк від трьох років, та з моменту вчинення такого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, та закриття даного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ст.. 28 ч. 2 ст. 366 ч. 1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 28 ч. 2 ст. 366 ч. 1 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2016 року за № 0000700 в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ст.. 28 ч. 2 ст. 366 ч. 1 КК України - закрити

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3