печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення (злочину) до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати Генерального прокурора України ОСОБА_4 внести до ЄРДР його заяви № 264096-25 від 16.10.2025 та № 299136-25 від 24.11.2025 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення злочинною організацією у складі чинних та колишніх посадовців антикорупційних органів України: Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП), Національного антикорупційного бюро України (НАБУ), Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК).

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити. Додатково зазначив, що після його звернення до органів прокуратури на нього було вчинено тиск, оскільки в його будинку було відключено від електроенергії близько 15 квартир.

Представник Офісу Генерального прокурора в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належно. Поважність причин неявки, будь-яких заяв чи пояснень по суті скарги до суду не надходило.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність прокурора.

Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши в нарадчій кімнаті скаргу та дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (злочину), наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення (злочин) є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення (злочину). Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Скаржником підтверджено, що до Офісу Генерального прокурора 16.10.2025 ним було подано заяву № 264096-25 та 24.11.2025 заяву № 299136-25 про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з листа начальника відділу організації комунікації з громадськістю та особистого прийому громадян Управління організації комунікації з громадськістю, розгляду звернень та запитів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 17.10.2025 заява ОСОБА_3 № 264096-25 від 16.10.2025 направлена до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури для організації розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 № 125 затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення (далі - Інструкція).

Згідно з п. 3.7 Інструкції, за заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратур обласного рівня чи Генеральної прокуратури України керівники структурних підрозділів апаратів організовують роботу щодо скерування їх відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.

Пунктом 5 Глави 2 Розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, визначено, що облік кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, проводиться за територіальним принципом їх вчинення (юрисдикцією місця вчинення кримінального правопорушення) або за визначенням прокурора відповідного рівня згідно з вимогами статті 218 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 Розділу 2 Положення, облік кримінальних правопорушень за заявами, повідомленнями, які надійшли прокурору або органу досудового розслідування, органу дізнання або виявленими з інших джерел обставинами, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, здійснюється Реєстратором за дорученням керівника органу прокуратури або органу досудового розслідування, органу дізнання шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених частиною п`ятою статті 214 КПК України.

Отже, направлення службовими особами Офісу Генерального прокурора вказаної заяви про вчинене кримінальне правопорушення за територіальним принциром узгоджується з вищезазначеними вимогами закону та наказом Генерального прокурора № 125 від 03.12.2012 р. та свідчить про вчинення службовими особами дій, направлених на дотримання прав заявника щодо прийняття заяви про кримінальне правопорушення та подальшого внесення по ній відомостей до ЄРДР.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що оскільки заява про кримінальне правопорушення направлена до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, то за будь-яких обставин, за відсутності заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, службові особи Офісу Генерального прокурора на час розгляду скарги позбавлені можливості внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відтак, відсутня бездіяльність, на яку посилається скаржник, оскільки Офіс Генерального прокурора діяв у межах чинного законодавства та наданих йому повноважень і на виконання вимог вищезазначених наказів Генеральної прокуратури України, а також з урахуванням положень ст. 216 КПК України (підслідність) та ст. 218 КПК України (місце проведення досудового розслідування).

Також слідчий суддя, проаналізувавши заяву ОСОБА_3 № 299136-25 від 24.11.2025, дійшов висновку про відсутність у зазначеній заяві достатніх фактичних даних, які б свідчили про вчинення керівником Центру протидії корупції ОСОБА_6 відносно скаржника кримінального правопорушення, завдання йому моральної, фізичної та майнової шкоди. Викладені в заяві відомості, як указано самим ОСОБА_3 , є доповненням до його заяви до Генерального прокурора України № 264096-25 від 16.10.2025, та містять виклад хронології подій щодо звернення скаржника до ОГП , послів G7 та Євросоюзу. Дана заява не містять фактичних даних вчинення кримінального правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

Отже, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02.01.2026 о 15:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_7