КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/7394/21 Провадження №11-кп/824/773/2026Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000828 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року,-

В С Т А Н ОВ И В:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

По справі вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу.

За встановлених судом обставин ОСОБА_7 20 березня 2021 року приблизно о 20 годині, перебуваючи в приміщенні супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м. Київ, просп. Гагаріна, 3, помітив потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, ОСОБА_7 пройшов за потерпілими у двір будинку, розташовано за адресою: м.Київ, вул.Будівельників, 1, де дістав з-за поясу штанів заздалегідь заготовлений сигнальний пістолет моделі «RETAY XR», та погрожуючи ним ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , висловив вимогу віддати йому цінні речі.

Сприймаючи погрози зі сторони ОСОБА_7 як реальні та побоюючись за своє життя та здоров`я, потерпілий ОСОБА_9 дістав зі своїх кишень мобільний телефон, навушники Philips, гаманець з грошовими коштами в сумі 650 грн. та віддав ОСОБА_7 , а потерпілий ОСОБА_10 віддав обвинуваченому мобільний телефон, під яким знаходились дві банківські картки.

В подальшому ОСОБА_7 здійснив один постріл вгору зсигнального пістолету моделі «RETAY XR» та наказав потерпілим залишити місце вчинення злочину.

Заволодівши майном потерпілих, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 10 600 грн. та потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5 999 грн.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги просить врахувати, що обвинувачений раніше не судимий, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та щиро розкаявся, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні малолітню дитину та батька, який є інвалідом ІІ групи.

Зазначені обставини вважає такими, що пом`якшують покарання, та є достатніми для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

З наведених підстав просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік.

Прокурором у кримінальному провадженні подані заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких він просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала рішення суду в частині призначеного покарання законним та справедливим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.187 КК України учасниками судового провадження не оспорюється та не оскаржується, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції частини 1 статті 187 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, на його утриманні перебуває батько, який є інвалідом ІІ групи. Судом також враховано характер вчиненого кримінального правопорушення та обставини за яких напад вчинено щодо двох неповнолітніх осіб із погрозою застосування насильства.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з призначеним ОСОБА_7 покаранням у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання за своїм видом та розміром відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим колегія суддів не вбачає законних підстав для застосування положень ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, як про це просить захисник у поданій апеляційній скарзі.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів враховує, що обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено тяжкий злочин, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я двох потерпілих, які є неповнолітніми особами.

Під час допиту в суді першої та апеляційної інстанції обвинувачений свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що з потерпілими мав конфлікт в магазині, який продовжився на вулиці, в дворі будинку. Під час сутички, яка відбулась між ним та потерпілими, побоюючись, що останні можуть його побити, діставав сигнальний пістолет, який носив при собі, та пригрозив ним потерпілим. Чи здійснював при цьому постріл з пістолета, не пам`ятає. Потерпілі злякались, покидали свої речі та втекли. Їх речі він забрав додому.

Суд першої інстанції надав належну оцінку таким показанням обвинуваченого та визнав їх недостовірними, спрямованими на ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вони повністю спростовуються іншими представленими стороною обвинувачення доказами, в тому числі показаннями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Суд також врахував, що визнання ОСОБА_7 своєї вини на стадії судових дебатів носить формальний характер, оскільки фактичні обставини вчиненого злочину обвинувачений заперечив.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за висунутим обвинуваченням визнав повністю та щиро розкаявся, що є обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Всупереч апеляційним доводам захисника ОСОБА_8 , судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання також враховано і інші обставини, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі, а також дані про особу винного.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає законних підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням.

Оскільки вирок суду, ухвалений щодо ОСОБА_7 , є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4