УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 554/1274/25

провадження № 51-4422 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 липня 2025 року,

Короткий зміст оскаржених судових рішень та встановлені обставини

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2024 року, залишеним без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 липня 2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Суд визнав ОСОБА_4 винуватим у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Як установив суд, 10 листопада 2024 року близько 15:00 год, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, шляхом обману здійснили дзвінок на мобільний телефон потерпілій ОСОБА_5 . Під час телефонної розмови, невстановлена слідством особа, представилася донькою ОСОБА_5 та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що остання нібито потрапила у дорожньо-транспортну пригоду та через наявний важкий стан здоров`я їй потрібна фінансова допомога. Потім слухавку взяла інша невстановлена слідством особа, яка представилась лікарем КП «1-а Міська клінічна лікарня» та продовжила повідомляти потерпілій завідомо неправдиву інформацію, що її доньці необхідна термінова операція у м. Дніпро, вартість якої становить 3 000 доларів США, а означені грошові кошти за місцем мешкання ОСОБА_5 треба віддати людині, яка прийде.

10 листопада 2024 року близько 17:30 год, ОСОБА_4 прийшов до квартири АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 та повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману заволодів у неї грошовими коштами в сумі 3 000 доларів США (за курсом НБУ станом на 10 листопада 2024 року складає 124 800 грн) начебто за надання медичної допомоги її доньці ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений, не погоджуючись із призначеним йому покаранням, просить його пом`якшити. Обґрунтовуючи свої вимоги засуджений вказує, що лише виконував роботу кур`єра, посилається на незадовільний стан здоров`я матері, зазначає, що вона потребує його допомоги.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Як убачається зі змісту судових рішень, за встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин кримінального провадження, враховуючи досліджені та оцінені цими судами докази, їхні висновки у судових рішеннях про визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК є обґрунтованими.

Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання місцевий суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким, особу ОСОБА_4 , який неодноразово судимий та продовжив злочинну діяльність, ніде не працює, не одружений, посередньо характеризується, на обліках нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання суд не встановив. За даними уповноваженого органу з питань пробації, ризик його небезпеки для суспільства дуже високий, ризик вчинення повторних кримінальних правопорушень високий.

Вказані обставини у сукупності дали суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства. Підстав для застосування положень ст. 75 КК суд не встановив.

Із зазначеною позицією місцевого суду погодився й апеляційний суд. Відповідно до змісту ухвали, перевіривши доводи ОСОБА_4 щодо суворості призначеного покарання, апеляційний суд навів переконливі мотиви, з яких визнав їх неприйнятними, вказавши, що як під час розгляду провадження в місцевому суді, так і під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для висновку про можливість призначення більш м`якого покарання.

При цьому, суд зазначив, що ОСОБА_4 , будучи засудженим за попереднім вироком за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК повторно вчинив новий злочин проти власності, що вказує на відсутність критичного ставлення до своїх дій та його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, та не свідчить про наміри обвинуваченого стати на шлях виправлення. Наявність у обвинуваченого матері, яка є особою з інвалідністю, колегією суддів враховано, проте вказані обставини є недостатніми для пом`якшення обвинуваченому покарання. Суд також зважив на те, що з часу вчинення кримінального правопорушення до дати перегляду вироку в суді апеляційної інстанції обвинувачений не вчиняв жодних дій щодо відшкодування завданої потерпілій шкоди.

Таким чином, встановивши, що місцевим судом враховані всі встановлені під час судового розгляду обставини, інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання апеляційним судом під час перегляду вироку не встановлено, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що призначене ОСОБА_4 покарання, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Із такими висновками погоджується і суд касаційної інстанції. Підстав для призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання Суд не вбачає.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій є обґрунтованими та відповідають вимогам статей 370, 419 КПК.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 липня 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3