Справа № 487/7911/25
Провадження № 1-кс/487/5426/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву про відвід судді, -

ВСТАНОВИВ:

Заводським районним судом м. Миколаєва розглядається кримінальне провадження №0001046 від 26.07.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 28 ч.3 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України.

08.12.2025 року захисником ОСОБА_5 заявлено відвід судді ОСОБА_6 , обґрунтовуючи його тим, що було порушено встановлений ч. 3 ст. 35 КПК України прорядку визначення судді для розгляду кримінального провадження та у зв`язку із тим, шо у сторони захисту виникли сумніви в неупередженості судді.

Дослідивши матеріали справи з приводу заявленого відводу, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні передбачені ст.75 КПК України.

Зокрема ст.75, 76 КПК України, передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Вирішуючи питання про відвід, суд зазначає наступне.

Головна мета відводу - це гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

Слід зазначити, що відвід повинен бути належно вмотивованим, тобто ґрунтуватись на об`єктивних фактах і обставинах, які реально існують, є доведеними й у взаємозв`язку з конкретною справою та ймовірними результатами її судового розгляду, наслідками ухвалення відповідного судового рішення можуть викликати розумний та обґрунтований сумнів щодо упередженості судді (суду) та його безсторонності не тільки у сторін, але й у стороннього спостерігача.

Усі інші обставини, які перебувають поза зв`язком із справою та судом, який її розглядає, не можуть і не повинні братись до уваги під час вирішення питання про відвід судді (суду) від участі у розгляді справи, оскільки відвід судді (суду) у справі як процесуальна гарантія забезпечення безсторонності та об`єктивності суду, має бути спрямований на виконання саме тієї мети, яка закладена у цьому інституті.

Відвід судді (суду) не повинен бути безпідставним і заявлятись лише з формальних причин, інакше його задоволення за вказаних умов неминуче призведе до порушення задекларованих у процесуальному законі засад (принципів) кримінального судочинства, зокрема, таких як верховенство права, неприпустимість зловживання.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді (суду) заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя (суд) під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може зашкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Варто зазначити, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

У даному випадку відсутні обов`язкові підстави, визначені у статтях 75 - 76 КПК України, відповідно до яких суддя ОСОБА_6 не може брати участь у розгляді справи №487/7911/25.

Проаналізувавши аргументи, якими обґрунтовано заявлений відвід, суд дійшов висновку, що такі не підтверджують наявності обставин, які могли б за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями викликати сумнів в об`єктивності або неупередженості складу Суду при розгляді цієї справи.

Крім того, суд зазначає, що вибір судді відбувся на підставі повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями 22.10.2025, в якому приймали участь судді Заводського районного суду міста Миколаєва

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для відводу судді ОСОБА_6 , передбачених ст.75-79 КПК України не має, а доводи захисника ОСОБА_5 є необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1