Справа № 131/599/25
Провадження № 1-кс/131/303/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025м. Іллінці

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача слідчого відділення відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 22 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000026 від 04.04.2025 року,

учасники: ОСОБА_2 , дізнавач ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

До Іллінецького районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову дізнавача від 22 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000026 від 04.04.2025 року.

Скаргу мотивовано тим, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000026 від 04.04.2025 року є передчасною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України. На думку скаржника, під час досудового розслідування дізнавачем ОСОБА_4 не було проведено всебічного, повного й неупередженого дослідження обставин справи, не перевірено наявні докази, не допитано одночасно свідків, а також не призначено необхідну додаткову експертизу, попри наявність підстав для її проведення. ОСОБА_2 вказує, що 19 січня 2025 року він перебував у відділенні швидкої допомоги Іллінецької міської лікарні з 20:00 до 22:00 год., де звертався за медичною допомогою у зв`язку з гострим болем у животі. Незважаючи на наявні симптоми, чергові лікарі акушер-гінеколог ОСОБА_5 та хірург ОСОБА_6 обмежились поверхневим оглядом без належного обстеження, не вимірювали температуру чи тиск і фактично відмовили в госпіталізації. Медичну допомогу йому не надали, хоча були явні ознаки розриву виразки дванадцятипалої кишки, що могло призвести до смерті або інших тяжких наслідків. Крім того, скаржник зазначає, що у матеріалах кримінального провадження наявні суперечливі документи: частина медичних записів відсутня, а інші створені заднім числом без його відома. Зокрема, виявлено незахищену паперову медичну карту без номера на дев`яти аркушах, яку після 19.01.2025 року оформила лікар ОСОБА_5 , і яку дізнавач ОСОБА_7 26.08.2025 року повернув невстановленій особі. ОСОБА_2 наголошує, що це є розголошенням лікарської таємниці. Також заявник зазначає, що дізнавач не врахував відеозапис із боді-камери поліцейського, який фіксував факт виходу ОСОБА_2 із відділення швидкої допомоги у тяжкому стані. Цей доказ не був долучений до матеріалів справи, що свідчить про неповне дослідження обставин. Окрім того, скаржник вважає, що висновки клінічно-експертної комісії (КЕК) та судово-медичної експертизи від 21.07.2025 року не можна визнати достовірними, оскільки вони були проведені не щодо нього, а стосовно інших осіб, зокрема ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Це, на його переконання, є грубим порушенням, яке спотворило результати перевірки. Скаржник також зазначає, що дізнавач під час досудового розслідування приховав від нього наявність у матеріалах справи незахищеної медичної карти, а також намагався отримати оригінали рентгенівських знімків під «чесне слово», що викликало обґрунтовану недовіру. На думку ОСОБА_2 , дії дізнавача ОСОБА_8 містять ознаки службової бездіяльності та недбалості, які виразились у неналежному виконанні службових обов`язків, упередженому ставленні до збирання доказів і невиконанні вимог ст. 9, 214, 242 КПК України. У зв`язку з наведеним ОСОБА_2 просить суд скасувати постанову дізнавача від 22 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000026 від 04.04.2025 року та зобов`язати уповноважений орган провести додаткове досудове розслідування із призначенням відповідних експертиз, допитом усіх причетних осіб і належною перевіркою усіх доказів у справі.

Дізнавач СД відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , подав до суду клопотання, в якому просив повернути вищевказану скаргу у зв`язку із тим, що скаржник пропустив встановлений законом строк. Так, рекомендованим повідомленням постанову від 22 серпня 2025 року було надіслано та вручено скаржнику особисто 11.09.2025. Отже, станом на момент звернення до суду 10-денний строк з моменту вручення вже пройшов, що відповідно до 304 КПК України є підставою для повернення скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_2 надав пояснення, що 04.09.2025 він листа від дізнавача із постановою про закриття кримінального провадження не отримував, оскільки в цей час перебував на лікуванні, а 11.09.2025 повторно лист отримала його мати. Зазначені листи були оформлені з помилками. Копію постанови отримав особисто разом із супровідним листом лише 16.09.2025. З огляду на це, клопотав про поновлення йому строку для подання скарги.

Виходячи з того, що ОСОБА_2 не отримав постанову дізнавача вчасно, оскільки перебував на лікуванні, лист було вручено його матері, а особисто отримав копію вказаної постанови лише 16.09.2025, тому суд визнав вказані причини пропуску процесуальних строків поважними. Отже, суд вирішив поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження та розглянути справу по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав свої вимоги, викладені у скарзі, звернув увагу на описки та технічні недоліки в матеріалах кримінального провадження, а саме: документи щодо ініціювання та проведення клінічно-експертної комісії містять дату народження ОСОБА_2 05.03.1988 замість 05.03.1983 що, на його думку, свідчить про недбале ставлення дізнавача до виконання своїх обов`язків, формальний підхід до перевірки обставин події, а також може впливати на достовірність та об`єктивність зроблених висновків. Також наголосив на необхідності проведення перехресного допиту свідків. З огляду на це, просив задовольнити його скаргу.

Дізнавач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги ОСОБА_2 . Наголосив, що ним було вірно встановлено факт належного виконання своїх обов`язків медичними працівниками. Він зазначив, що сам ОСОБА_2 відмовився від госпіталізації, що підтверджується показами свідка ОСОБА_9 , який не є працівником КНП «Іллінецька міська лікарня», тому його свідчення є об`єктивними та неупередженими. Щодо наявності описок та технічних недоліків у матеріалах кримінального провадження дізнавач пояснив, що вони мають виключно технічний характер і не вплинули на прийняте ним рішення, а всі суттєві обставини справи були враховані під час розслідування. З огляду на це, просив відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його скарги.

Розглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 04 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КК України вбачається, що ОСОБА_2 є заявником у даному провадженні і, відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, він, як заявник, має право оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. При цьому, мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, 22 серпня 2025 року дізнавачем слідчого відділення відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000026 від 04.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Постанова мотивована тим, що враховуючи всі ознаки кримінального правопорушення необхідні для наявності його складу та обставини, встановлені в ході досудового розслідування, в діях медичних працівників КНП «Іллінецька міська лікарня» відсутні такі об`єктивні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 139 КК України як об`єктивна сторона, оскільки потерпілому ОСОБА_2 не було відмовлено у наданні медичної допомоги, а запропоновано госпіталізацію на стаціонарне ліжко під динамічне спостереження за станом здоров`я, однак останній самостійно відмовився, що підтверджується показами нейтрального свідка ОСОБА_9 . Крім того, в діях медичних працівників КНП «Іллінецька міська лікарня» відсутня така ознака кримінального правопорушення передбаченого ст. 139 КК України як суб`єктивна сторона, оскільки відсутній умисел на кримінальне правопорушення, який заключається у тому, що медичний працівник повинен усвідомлювати можливі тяжкі наслідки для хворого, так як відповідно до висновку клініко-експертної комісії до відстроченої діагностики стану здоров`я хворого призвели атиповий перебіг хвороби, прикрита перфорація, коморбідність пацієнта, відмова пацієнта від госпіталізації для спостереження його стану, однак не нехтування медичними працівниками діагностикою. Зокрема, в діях медичних працівників КНП «Іллінецька міська лікарня» й не прослідковується неналежне надання медичної допомоги, оскільки відповідно до встановлених на підставі експертних досліджень відомостей, їх дії були правомірними та відповідали посадовим інструкціям. Отже, зроблено висновок, що в даному випадку в діях медичних працівників КНП «Іллінецька міська лікарня» відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 139 КК України.

Судом встановлено, що в межах кримінального провадження було допитано потерпілого ОСОБА_2 , свідків: його батька ОСОБА_10 , матір ОСОБА_11 , брата ОСОБА_12 , чергового лікаря КНП «Іллінецька міська лікарня» ОСОБА_5 , хірурга ОСОБА_6 , медичну сестру ОСОБА_13 , лікаря-рентгенолога ОСОБА_14 , а також свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_5 (черговий лікар) повідомила, що в ході огляду ОСОБА_2 було встановлено відсутність показів для госпіталізації у хірургічне відділення, йому була запропонована госпіталізація для спостереження на стаціонарне ліжко, повторного лабораторного та інструментального обстеження, але він відмовився, мотивуючи це поїздкою до обласної лікарні наступного дня, та відмовився писати відмову (аркуш кримінального провадження (далі а.к.п.) 132-135) Факт відмови ОСОБА_2 від госпіталізації підтверджується показами свідків ОСОБА_13 (медсестра) (а.к.п. 159-162) та ОСОБА_6 (хірург) (а.к.п. 163-166).

Свідок ОСОБА_9 (пацієнт) також повідомив, що медична працівниця рекомендувала пацієнту залишитись в лікарні під наглядом, однак останній відмовився, мотивуючи це зверненням до медичного закладу у м. Вінниця (а.к.п. 179-181).

Свідок ОСОБА_16 , який також був присутній під час звернення ОСОБА_2 до лікарні, згідно з довідкою старости Красненьківського старостинського округу № 112 від 10.07.2025 року, на території зазначеного округу не проживає, його місцезнаходження невідоме, тому допитати його не представилось можливим (а.к.п. 191).

Натомість, ОСОБА_11 (матір) (а.к.п. 106-109) та ОСОБА_12 (брат) (а.к.п. 117-120) повідомили, що медичні працівники КНП «Іллінецька міська лікарня» після огляду та аналізів порекомендували їхати лікуватися до лікарні ім. М.І. Пирогова, тому вони з ОСОБА_2 поїхали додому.

У межах провадження проведено Клініко-експертну комісію (КЕК) та Комісійну судово-медичну експертизу.

Висновком КЕК № 8 встановлено, що: у пацієнта ОСОБА_2 1983 р.н. була прикрита перфорація виразки 12-ти палої кишки, що ускладнило діагностику. Наполягання на госпіталізації хворого для динамічного спостереження є правильною тактикою лікарів районної лікарні. Хворий не погодився на госпіталізацію, чим ускладнив надання медичної допомоги. Недоліком у діагностиці лікарями КНП «Іллінецька міська лікарня» є неописаний вільний газ у черевній порожнині на рентгенограмі (а.к.п. 194-198).

Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 88-К встановлено, що: Діагноз «Перфоративна виразка 12-палої кишки» є соматичним захворюванням і не оцінюється як тілесне ушкодження. Перфорація виразки не була діагностована в КНП «Іллінецька міська лікарня» через некласичну клінічну картину та обмежені діагностичні спроможності. Діагностичний недолік невірне описання рентгенівських знімків відтермінував визначення вірного діагнозу, але не спричинив погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 . Причинний зв`язок між діями медичних працівників КНП «Іллінецька міська лікарня» та розвитком патологічного процесу у ОСОБА_2 відсутній. Вжиті заходи (обстеження) в КНП «Іллінецька міська лікарня» не спричинили погіршення стану його здоров`я (а.к.п. 213-217).

Згідно ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, слідчий суддя встановив, що покази свідків ОСОБА_5 (черговий лікар), ОСОБА_13 (медсестра), ОСОБА_6 (хірург) та свідка ОСОБА_9 (пацієнт) підтверджують той факт, що ОСОБА_2 було проведено обстеження, була запропонована госпіталізація для спостереження, однак він самостійно відмовився від неї, мотивуючи це наміром звернутися до іншого медичного закладу. Ці свідчення не спростовуються показами інших свідків, зокрема і ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Крім того, ОСОБА_2 в своїй скарзі зазначає, що слідчі дії, пов`язані з перевіркою якості медичної допомоги, проводилися з помилками та стосувалися не його особисто. Так, дізнавач ОСОБА_3 направив до Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Вінницької ОВА лист № від 07.05.2025 (а.к.п. 177-178) з ініціативою провести засідання Клінічно-експертної комісії (КЕК) для перевірки якості медичної допомоги. Однак, у цьому листі та подальших документах (включно з наказом Департаменту № 984 від 14.05.2025, (а.к.п. 195) вказано, що перевірка стосується хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 наголошує, що це інша людина, оскільки його власний день народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий суддя звертає увагу на те, що допущена дізнавачем помилка в даті народження скаржника, 05.03.1988, замість 05.03.1983, міститься в документах щодо ініціювання проведення клініко-експертної комісії, однак сам висновок КЕК № 8 від 30.05.2025 (а.к.п. 194-199) містить вказану помилку лише у вступній частині, де описується сам факт звернення дізнавача, та документи щодо ініціювання КЕК, а в самому ж тексті зазначається дата народження ОСОБА_2 1983 (а.к.п. 196). Більше того, дізнавачем до листа № від 07.05.2025 було додано також і медичні картки ОСОБА_2 , які містили достовірну дату народження ОСОБА_2 та були досліджені експертною комісією (а.к.п. 178). Таким чином, висновок КЕК № 8 від 30.05.2025 містить об`єктивну та достовірну інформацію та є належним доказом у кримінальному провадженні. Відповідно, висновок комісійної судово-медичної експертизи № 88-К, який враховував і результати КЕК є також належним доказом у справі, адже містить вірну дату народження скаржника та базується на верифікованих даних.

ОСОБА_2 також зазначає, що у висновку КЕК №8 час початку лікування в Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. М.І.Пирогова вказаний невірно (02:00 замість 01:00). Додатково, у листах Департаменту (а.к.п. стор. 192-193) згадується "пацієнтка ОСОБА_2 " Слідчий суддя наголошує, що вказані помилки мають суто технічний характер та не вплинули на результат висновку, який встановив факт надання ОСОБА_2 належної медичної допомоги.

Посилання скаржника на інші порушення, такі як неналежне оформлення або можливе фальсифікування медичної документації, розголошення лікарської таємниці, а також ігнорування відеозаписів із камер спостереження чи боді-камер поліцейських, не знаходять підтвердження у матеріалах кримінального провадження. Так, предметом досудового розслідування є саме можливий факт неналежного надання медичної допомоги потерпілому, тоді як інші питання, на які посилається скаржник, не охоплюються змістом первісної заяви про вчинення кримінального правопорушення і не можуть бути предметом оцінки у межах цього провадження. Крім того, дізнавачем було вжито всіх необхідних заходів для отримання можливих відеозаписів, однак їх наявність чи збереження не підтвердилася. Разом із тим, обставини, на які посилався заявник, підтверджуються іншими доказами показаннями свідків, письмовими доказами, що дозволило забезпечити повноту перевірки події. Таким чином, наведені у скарзі твердження ОСОБА_2 є загальними та не підкріплені належними і допустимими доказами.

Також, слідчим суддею підстав для призначення додаткової експертизи не встановлено, оскільки наявні висновки експертів є повними, послідовними та узгоджуються з іншими доказами у справі.

Таким чином, основні докази, на яких ґрунтується постанова про закриття провадження, є належними та допустимими. При винесенні оскаржуваної постанови, дізнавачем, відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, було всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам кримінального правопорушення та законно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, яке ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Враховуючи викладене вище в контексті наведених правових норм, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування постанови дізнавача СД відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000026 від 04.04.2025 року, наведені у скарзі ОСОБА_2 є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у ході дослідження наявних у матеріалах кримінального провадження доказів, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку для подання скарги на постанову дізнавача слідчого відділення відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 22 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000026 від 04.04.2025 року, задовольнити.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову дізнавача слідчого відділення відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 22 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000026 від 04.04.2025 року, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09 жовтня 2025 року о 09:45.

Слідчий суддя: