Провадження №1-кс/523/1884/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), підозрюваного, розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження №0002044, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.12.2025 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, одружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який 27.10.2003 року був засуджений Суворовським районним судом м. Одеси, за ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі та який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, із середньо-спеціальною освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді кулеметника 3 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст.15, п.5 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора, звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст.15, п.5 ч. 2 ст. 115 КК України.

У клопотанні зазначається, що відносно ОСОБА_6 необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1,3 та п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 , під час судового засідання в режимі відеоконференції заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що заявлені ризики недоведені та необґрунтовані. У зв`язку з цим та враховуючи стан здоров`я підозрюваного просила обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, позицію захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання про продовження строку тримання під вартою та матеріали, якими воно обґрунтовується, дійшов наступних висновків.

11.12.2025 о 14 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

11.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 263 КК України, з правовою кваліфікацією: придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- ч. 2 ст. 15, п.5 ч. 2 ст. 115 КК України, з правовою кваліфікацією: закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Слідчим суддею Пересипського районного суду м. Одеси 12.12.2025 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, строком до 08.02.2026 включно.

Постановою в.о. керівника Одеської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_7 продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0002044, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.12.2025 до 3-х місяців, тобто до 11.03.2026.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- повідомленням оператора «102» про те, що 03.12.2025 близько 20:50 години, пролунали вибухи за адресою: АДРЕСА_2 .

- протоколом огляду місця події, а саме за адерсою: АДРЕСА_2 в період часу 01:30 по 02:07 виявлено та вилучено: скляну колбу з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору; залишки та фрагменти (спусковий важіль, чека з кільцем гранати (ймовірно Ф-1), куртку чоловічу чорного кольору зі слідами РБК; мобільний телефон «Samsung» в чохлі чорного кольору; змив РБК з внутрішньої поверхні двері тамбура; та змив РБК з внутрішньої поверхні двері квартири.

-Довідкою з КНП «ООКЛ» ООР, в якій зазначено діагноз потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка отримала тілесні ушкодження у вигляді: вибухової травми, травматичного шоку, травматичної неповної ампутації 1,4,5 пальців лівої кисті, травми лівого ока, травми м`яких тканин вушної раковини, множинних поранень м`яких тканин шиї, тулуба, лівого плеча, перелому кісток носа та дна орбіти множинні колото-різані рани верхніх та нижніх кінцівок, обох сідниць, пахової ділянки праворуч. Масивний дефект тканин у періональній ділянці з ушкодженням ануса та прямої кішки, ЗЧМТ.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що він проживає за адресою, АДРЕСА_3 , та приблизно о 21:00 він почув два вибухи. Інтервал між вибухами - 1 секунда. Після чого він вийшов з квартири та побачив як сусід з квартири АДРЕСА_4 лежить біля дверей.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка пояснила, що вона проживає проживає за адресою, АДРЕСА_5 , та приблизно о 21:00 вона почула да вибухи. Після чого вона вийшла з квартири та побачила, що біля квартири АДРЕСА_4 лежить сусід військовий в крові, який веде аморальний спосіб життя.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який пояснив, що близько о 20:10 годин 03.12.2025 йому зателефонувала ОСОБА_8 , та повідомила, що її чоловік ОСОБА_6 , вибиває її вхідні двері за місцем її мешканням, та прохала його, щоб він приїхав на допомогу. Коли ОСОБА_11 , прийшов за місцем мешкання ОСОБА_8 , та побачив, що біля будинку працівники поліції та ШМД. Також йому було відомо, що ОСОБА_12 -Показ ОСОБА_13 та ОСОБА_14 напротязі трьох місяців не проживають разом та постійно в них були сварки.

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що 03.12.2025 року її чоловік ОСОБА_6 , приблизно о 20:50 годин прийшов до неї до дому, щоб забрати свої речі, після того як він переступив поріг квартири, та відразу висмикнув запобіжні кільця бойових гранат та обняв свою дружину та після чого пролунало два вибухи. В наслідок чого ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження та втратила свідомість.

- Протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що 11.12.2025 року приблизно о 11:30 годин, перебуваючи в лікарні в КНП «ООКЛ`ООР на 5 поверсі в палаті №22, вона почула голос свого чоловіка який сварився в коридорі на 5 поверсі. Після чого до неї зайшла санітарка, та повідомила, що її чоловік ОСОБА_6 , хотів примусово попаси до неї в палату. У зв`язку з чим, що раніше її чоловік висловлював намір її вбити, вона боїться за своє життя.

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину згідно п. 6 ч.1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, п.5 ч. 2 ст. 115 КК України.

- Висновком експерта №CE-19/116-25/30274-BTX від 26.12.2025

- Висновком експерта №CE-19/116-25/30502-БЛ від 18.12.2025

- Висновком експерта №CE-19/116-25/32355-БЛ від 02.01.2026

- Висновок експерта №2279 від 24.12.2025 року;

- Висновок експерта №2253 від 12.12.2025 року;

- Висновок експерта №2278 від 22.12.2025 року;

- Протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6

- Протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження закінчується 08.02.2026.

Слідчий в клопотанні зазначає, що завершити досудове розслідування до вказаного строку не є можливим внаслідок складності кримінального провадження, оскільки необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, які є необхідними для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин скоєного злочину, в тому числі долучити до матеріалів кримінального провадження ряд висновків призначених судових експертиз, виконання яких ще триває.

Таким чином, у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок амбулаторної судово психолого-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_6 , яка проводиться експертами ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України»;

- отримати та долучити до матеріалів висновки судово-медичної (імунологічної) експертизи, яка проводиться експертами ДСУ «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз».

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_8 , яка проводиться експертами відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб;

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 , яка проводиться експертами відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб;

- після проведення вказаних слідчих та процесуальних дій вирішити питання про наявність/відсутність підстав для повідомлення підозрюваному про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру;

- виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час проведення досудового розслідування.

- виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме відкрити матеріали досудового розслідування, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представилося можливим, у зв`язку з їх значним об`ємом та довготривалим проведенням експертизи.

Обставинами, що перешкодили проведенню досудового розслідування у двомісячний термін є складність кримінального провадження, навантаження експертів та у зв`язку з чим неможливість надати висновки судових експертиз у двомісячний строк.

У свою чергу, результати вказаних судових експертиз, мають суттєве значення для визначення правової кваліфікації дій підозрюваного та судового розгляду у майбутньому і можуть бути використані як докази.

Разом з тим, під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування встановленні ризики, передбаченні ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- відповідно п. 1 ч. 1. Ст. 177 КПК України - ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є обґрунтованим, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді - позбавленням волі на строк десяти до п`ятнадцяти років, та у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, він зможе безперешкодно залишити місце свого проживання, з метою уникнення покарання, в тому числі і на територію тимчасово непідконтрольну України. Крім того, останній перебуваючи на військовій службі самовільно залишив військову частину та переховувався від командування, що може свідчити про схильність до переховування з метою уникнення покарання.

Зазначене беззаперечно може вказувати на наявність обґрунтованого побоювання у органу досудового розслідування про небезпеку переховування підозрюваного.

- відповідно п. 3 ч. 1. Ст. 177 КПК України - ризик незаконно впливати на свідків та потерпілу зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_6 висловлює наміри про можливість поспілкуватися з потерпілою з якою вони перебувають в офіційному шлюбі, а також має інформацію щодо місця її проживання та може здійснювати вплив на неї, а також свідків, з метою зміни останніми своїх показань. Не виключається вплив на інших свідків по даному кримінальному провадженню.

Так, їх показання мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду, обумовлюється тим, що на теперішній час вони не допитані в судовому засіданні. КПК встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Зазначене вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

- відповідно п. 5 ч. 1. Ст. 177 КПК України - ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється є обґрунтованим, так як підозрюваний ОСОБА_6 може продовжити вчинювати злочин, а саме 11.12.2025 року, останній, незважаючи на свій стан здоров`я, намагався потрапити до приміщення лікування потерпілої, однак медичний персонал йому це не дозволив зробити, а також може вчинити й іншій злочин, оскільки попередньо, в рамках зазначеного кримінального провадження вилучено набої до вогнепальної зброї, з приміщення яке орендував підозрюваний.

Також при обранні запобіжного заходу в порядку ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий просив врахувати те, що докази про вчинення злочину підозрюваним є вагомими, покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним у вчиненні вказаного злочину передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Крім того, з урахуванням діючого на території України воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації, існує додатковий ризик невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав та виникнення об`єктивної неможливості виконання у встановлені законом строки слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 163, 164, 233, 234, 235, 247, 248 та 294 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 1461, 147, 152, 153, 185, 186, 187, 189-191, 201, 258-2585, 260-2631, 294, 348, 349, 365, 377-379, 402-444 Кримінального кодексу України такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог глави 37 цього Кодексу, за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного відповідно до ст. 177 КПК України є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 необхідно враховувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Слідчий зауважує, що підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи міру покарання у разі визнання його винуватим у скоєні вказаного злочину, може вчиняти дії направлені на уникнення від кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується наступним:

- підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за який законом передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним).

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України) слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Подібна орієнтація законодавців та правозастосовувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст.5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується наступним:

- підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілу, стосовно зміни їх показів, які мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, обумовлюється тим, що на теперішній час вони не допитані в судовому засіданні.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується наступним:

- підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зокрема, щодо тиску на учасників провадження, також у підозрюваного відсутні офіційні джерела доходів, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому на думку сторони обвинувачення, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та існуючим ризикам і не зможе їм запобігти. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Зазначені ризики не зменшилися, що згідно ст. 177 та ст. 199 КПК України, є підставою для продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5§ 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, §57).

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст.15, п.5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Юридична оцінка діяння у межах висунутого обвинувачення належить до кола питань, що вирішуються судом під час ухвалення вироку (пункт другий частини першої статті 368 КПК). Відповідне судове рішення, як передбачено частиною другою статті 371 зазначеного Кодексу, ухвалюється в нарадчій кімнаті. До цього часу висловлювати власну позицію по суті справи, а також вчиняти будь-які дії, що є прямим або опосередкованим проявом такої позиції, суд не вправі, оскільки це може викликати обґрунтований сумнів у його неупередженості.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики є належно обґрунтованими.

Прокурор довів, що продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, пов`язане з існуванням ризиків, які були підставами для застосування такого запобіжного заходу, про які йдеться в ухвалі слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 12.12.2025 року.

Відомості, які міститься у матеріалах доданих до клопотання, у своїй сукупності доводять не лише обґрунтованість підозри, але й свідчать про те, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і на даний час не зменшилися.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо недоведеності та необґрунтованості ризиків у заявленому клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні.

При цьому слідчий суддя зауважує, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогнозованості характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Щодо доводів сторони захисту з приводу можливості зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, то слідчий суддя бере до уваги характер вчинених кримінальних правопорушень, покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України, які як встановлено на даний час не зменшились та продовжують існувати.

З огляду на наведені обставини підозри, покарання, яке загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_6 під вартою не встановлено.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Слідчим суддею Пересипського районного суду м. Одеси 12.12.2025 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, строком до 08.02.2026 включно.

Постановою в.о. керівника Одеської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_7 продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0002044, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.12.2025 до 3-х місяців, тобто до 11.03.2026.

На думку слідчого судді, слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки органу досудового розслідування необхідно ще провести додаткові слідчі дії.

У зв`язку із наведеним, клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження №0002044, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.12.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст.15, п.5 ч. 2 ст. 115 КК України, слід задовольнити, продовживши ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 11.03.2026 року.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, вчинений із застосуванням насильства.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого та продовжити відносно підозрюваного строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку проведення досудового розслідування без визначення розміри застави.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.03.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 09.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1