Справа № 383/1139/23
Номер провадження 1-кп/383/54/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000180 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що під час досудового розслідування 17.05.2018 року ОСОБА_4 в порядку передбаченому КПК України повідомлено про підозру за ч.3 ст.187 КК України, проте 06.05.2018 року об 10 год. 49 хв. ОСОБА_4 перетнув державний кордон в пункті пропуску Бориспіль в напрямку Варшава Республіки Польща.

09.06.2018 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук та 28.12.2018 року Бобринецьким судом винесено ухвалу про затримання з метою приводу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У подальшому ОСОБА_4 екстрадийовано до України та закінчено кримінальне провадження шляхом скерування до суду обвинувального акту.

На теперішній час продовжують існувати достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати та вони не зменшилися, а саме: ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у можливості переховуватись від суду та прокурора, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, у разі визнання його винними, що дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у можливості незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у вчиненні іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має.

Також прокурор зазначив, що на даний час є достатні підстави вважати, що обрання іншого запобіжного заходу, надасть можливість обвинуваченому переховуватись від суду для уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість застосування до нього інших запобіжних заходів. Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосовано до обвинуваченого у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями. Запобіжний захід у вигляді застави також не може бути застосований до обвинуваченого у зв`язку з тим, що обвинувачений офіційно не працює.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 виникла необхідність в застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечили вказуючи на необґрунтованість клопотання, не доречність обрання запобіжного заходу, оскільки обвинувачений не порушує та не порушував процесуальних вимог та обов`язків.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Пунктом 1ст. 5 Європейської конвенції з прав людиниі основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

У відповідності дост.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з п.1 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені уч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантованість. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, обвинуваченого його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 12 років.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором клопотання.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практика Європейського суду з прав людини, передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З досліджених доказів вбачається, що підставою для обрання запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання є наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування та доданих до обвинувального акту матеріалів 22.07.2022 року ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та яка залишена без змін ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18.08.2022 року, проте запобіжний захід в подальшому не продовжувався на досудовому розслідувані та під час судового розгляду справи не обирався.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 Фортечним районном судом міста Кропивницького розглядається інше кримінальне провадження за ч.4 ст. 187, ч. 5 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189 КК України, де остаточне судове рішення у справі ще не постановлено.

Також судом встановлено, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 оголошувався у міжнародний розшук та був екстрадований до України з Республіки Польща.

Додержуючись правил ст. 178 КПК України судом враховано обставини справи та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, не має постійного місця роботи та сталих соціальних зв`язків, тому мають місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню, вчиня інихі кримінальних правопорушень.

На думку суду застосування відносно обвинуваченого найм`якішого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за вказаних обставин справи та серйозності обвинувачення, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, тому доводи захисту є необґрунтованими.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на обвинуваченого ОСОБА_4 певні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:- прибувати до суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування зі свідками, перелік яких наведено в реєстрі матеріалів досудового розслідування; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 179, 193-197, 350, 372, 392, 395, 532 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобовязання та покласти обов`язки у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України строком на шістдесят днів, тобто до 09.01.2026 року, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування зі свідками, перелік яких наведено в реєстрі матеріалів досудового розслідування;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії даної ухвали визначити до 09 січня 2026 року включно.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 12 листопада 2025 року о 14 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1