Провадження № 1-кп/679/123/2025
Справа № 688/3764/25
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

10 грудня 2025 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків Харківського району Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 125 ч. 1, 129 ч. 1, 152 ч.ч. 4,6, 155 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Нетішинського міського суду Хмельницької області перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання, яке було підтримано прокурором ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, в обґрунтування якого зазначив, що ризики, раніше враховані слідчим суддею під час обрання обвинуваченому відповідного запобіжного заходу, наразі не зменшилися та продовжують існувати, а саме ОСОБА_7 з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує, може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків із метою зміни їх показань, а такожвчинити інші кримінальні правопорушення з урахуванням наявної у нього не знятої та не погашеної судимості. Також, на думку прокурора, обвинувачений може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Обвинувачений погодився з клопотанням прокурора.

Захисник просив змінити запобіжний захід на домашній арешт із посиланням на сумнівність ризиків, про які зазначає сторона обвинувачення.

Потерпіла та законний представник потерпілої підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора та думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом встановлено, що до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого останнього разу було продовжено судом до 15.12.2025 включно. У той же час закінчити кримінальне провадження натепер з обєктивних причин не вбачається можливим.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому судом встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки суд вважає, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків (які натепер не допитані) з огляду на тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за вчинення яких зокрема передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі. Крім того, обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, про що свідчить наявність у нього не знятої та не погашеної судимості за умисні злочини.

Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, зокрема ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, зважаючи на суспільний інтерес, який у взаємозв`язку зі встановленими судом ризиками в даному випадку виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовій позиції, викладеній у п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, суд вважає виправданим необхідність продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів наразі не буде достатнім для забезпечення вищезазначених ризиків.

Суд вважає, що суспільний інтерес у даному випадку полягає у необхідності забезпечення виконання завдань кримінального провадження, якими відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, зокрема прав потерпілих та свідків.

Разом із цим судом не встановлено наявність такого ризику, як можливість перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором не конкретизовано, яким саме чином ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, виходячи зі ступеня тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, два з яких відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, а також оскільки судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Із вищенаведених підстав суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 177, 178, 183, 197, 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме з 10.12.2025 по 07.02.2026 включно.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на цю ухвалу не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор».

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3