УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000686 внесеного до ЄРДР 20.08.2025, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Билбасівка, Слов`янського району, Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000686 внесеного до ЄРДР 20.08.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підготовче судове засідання суддею Вінницького міського суду Вінницької області призначено поза межами строку дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме після 01.11.2025, тому відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В ході судового розгляду з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє - Указом Президента України від 14.07.2025 № 478/2025, маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. ч. 2, 3 ст. 186 КК України, 20.08.2025 близько 10 год. 20 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , поруч з під`їздом № 4, вирішив здійснити крадіжку чужого майна.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою здійснення крадіжки, зайшов через вхідні двері до під`їзду № 4 буд. АДРЕСА_2 .

Надалі ОСОБА_4 , перебуваючи на першому поверсі вказаного будинку, почав підійматися сходами доверху та, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на третьому поверсі вказаного будинку, підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно, шляхом відчинення вхідних дверей, які не були замкнені на ключ, проник до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає потерпіла ОСОБА_6 , та в коридорі вказаної квартири вчинив крадіжку телефону мобільного зв`язку торгової марки «Samsung» лінійки «Galaxy S23» з об`ємом пам`яті 8/256 GB у корпусі чорного кольору, що належить ОСОБА_6 , вартістю відповідно до висновку експерта 15 545 гривень 00 коп.

Після вказаних дій ОСОБА_4 з місяця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 15 545 гривень 00 коп. (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять грн. 00 коп.).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, без постійного місця проживання, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 20.07.2007 Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Додаткове покарання: ст. 96 КК України лікування від токсикоманії; 09.04.2010 Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 186, ст. ст. 69, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць; 18.12.2012 Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці; 07.06.2021 Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; 05.10.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 09.05.2025 з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№ 21) у зв`язку із відбуттям строку покарання.

03.09.2025 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

04.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.08.2025; протоколом огляду місця події від 20.08.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.08.2025; висновком експерта від 22.08.2025 № СЕ-19/102-25/18429-Д за результатами судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження»; протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 03.09.2025; допитом свідка ОСОБА_7 від 25.08.2025; протоколом огляду документу від 02.09.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 05.09.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 01.11.2025. Визначено заставу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 242 240 грн.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, а отже він може переховуватись з метою уникнення покарання за вчинене.

Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку та доходу, без постійного місця проживання, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. З метою особистого збагачення ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти нові злочини проти власності, так як був неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, а тому має місце ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України врахуває тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в продовженні застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, прокурор просила слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, оскільки вчинено тяжке кримінальне правопорушення, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу. Надав додаткові матеріали на підтвердження своїх доводів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, слідчому судді пояснив, що вказаного кримінального правопорушення він не вчиняв, мобільного телефону він не крав, у під`їзді де було вчинено кримінальне правопорушення він перебував оскільки зайшов туди покурити канабіс, просив слідчого суддю застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає, викрадений мобільний телефон не знайдено та на даний час не зрозуміло чи вказаний мобільний телефон взагалі був, окрім того органом досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі дії, разом з тим жодних слідчих дій за участі ОСОБА_4 проведено не було, підстав для тримання ОСОБА_4 під вартою не має, а тому просив слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню направлено до суду, проте підготовче судове засідання не проведено, а строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого спливає.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, утриманців не має, раніше судимий, в тому числі за аналогічні корисливі злочини, обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 01.11.2025.

Враховуючи наведене, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою уникнення покарання за вчинений злочин, продовження вчинення злочинів, здійснення незаконного впливу на свідків, а також особу підозрюваного, а тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою обвинуваченого не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що заставу визначеною ухвалою слідчого судді від 05 вересня 2025 року слід залишити без змін у тому ж розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 грудня 2025 року включно.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді від 05 вересня 2025 року залишити без змін, у тому ж розмірі.

Строк дії ухвали визначити до 28 грудня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя