Провадження № 1-кп/369/2107/25
В И Р О К

іменем України

01.10.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження відомості про яке 22 вересня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

установив:

ОСОБА_2 у невстановлений час та місці, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання для власного вживання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, незаконно придбала вище вказаний наркотичний засіб та зберігала його при собі для власного вживання без мети збуту, переносила вулицями с. Тарасівка, Фастівського району, Київської області до 22.09.2025.

22.09.2025 о 19:24 год. поблизу будинку № 5/2 по вул. Залізнична в с. Тарасівка Фастівського району Київської області затримана ОСОБА_2 працівниками поліції в порядку ст. 298-2 КПК України. Під час особистого обшуку у ОСОБА_2 працівниками поліції виявлено та вилучено фрагмент блістеру, який містить дві таблетки білого кольору.

Згідно висновку експерта надані на дослідження дві таблетки білого кольору з фрагменту блістеру містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) у таблетках становить 0,044 г.

Метадон (фенадон) згідно Списку №1 «Наркотичні засоби та рослини обіг яких обмежено» в «Таблиці II» «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 № 770 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкцією ч. 1 ст. 309 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 складену в присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнає свою вину за ч.1 ст. 309 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченою не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченої, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачена та її захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_2 за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд у відповідності із ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, а також враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Крім того, суд враховує, що обвинувачена офіційно не працює, а тому суд не вважає за доцільне призначати їй покарання у виді штрафу та не може суд також призначити покарання у виді виправних робіт в силу ч.1 ст. 57 КК України.

Отже, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_2 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженою.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49-2 КВК України, строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з дня її постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 процесуальні витрати на користь держави в сумі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять грн 60 коп.).

Речові докази:

- метадон (фенадон), масою 0,044 г., що переданий на зберігання до камери збереження речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області (а.с.50 т.2) знищити;

- диск CD-R, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишшити при матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1