ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/274/26 Справа № 695/4496/25 Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу перш. заст. керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 13.10.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000452 від 19.09.2025 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_9 , який

народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Золотоноша,

Черкаської обл., громадянин України,

українець, має середню освіту, не одружений,

не працює, учасник бойових дій, раніше

не судимий, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1782,80 грн.

Вирок Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 29.01.2024 р. стосовно ОСОБА_9 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яким йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. - виконувати самостійно.

Цивільний позов не заявлено. Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що 19.09.2025 р. приблизно о 21:00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Золотоноша Черкаської обл. на вул. Шевченка поблизу АЗС «Нафта», умисно, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу психотропних речовин - Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбав, знайшовши один полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/14160 - НЗПРАП від 25.09.2025 р. містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP масою 0,343 г, яку в подальшому зберігав при собі у лівій кишені штанів, без мети збуту, до моменту виявлення та вилучення 19.09.2025 р. о 22:15 год. під час здійснення особистого обшуку працівниками Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській обл. за адресою: вул. Шевченка, 9, м. Золотоноша, Черкаської обл.

Вказаними умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, перш. заст. керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок стосовно ОСОБА_9 через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, виключити із вступної частини вироку посилання на наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 не знятих та непогашених судимостей, а саме засудження його 29.01.2024 р. Золотоніським міськрайсудом Черкаської обл. за ч. 1 ст. 309 КК України. Вважати ОСОБА_9 не судимим в силу ст. 89 КК України.

Із резолютивної частини вироку виключити посилання про самостійне виконання вироку Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 29.01.2024 р. стосовно ОСОБА_9 .

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що ст. 409 КПК України визначено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 413 КПК України регламентовано, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є у тому числі незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Діяння, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно п. 21 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання. Однак суд вказані вимоги закону України про кримінальну відповідальність не дотримався.

Так, згідно платіжної інструкції від 2.10.2025 р. № 2, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_9 сплатив решту суми несплаченого штрафу на виконання вироку від 29.01.2024 р. та 7.10.2025 р. знятий з обліку.

Водночас у вступній частині вироку суд вказав, що ОСОБА_9 раніше судимий вироком Золотоніськогоміськрайсуду Черкаської обл. 29.01.2024 р. за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 17 000 грн. та станом на 25.09.2025 р. перебуває на обліку у Золотоніському РВ Філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській обл., сума несплаченого штрафу становить 4760 грн.

Також у резолютивній частині вироку судом зазначено про самостійне виконання вказаного вироку від 29.01.2024 р.

Тим самим судом не враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.12.2021 р. у справі № 243/7758/20.

Зокрема, судимість має строковий характер. Закон України про кримінальну відповідальність визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлено підстави її припинення (погашення судимості та її зняття). Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості.

Врахування погашеної чи знятої судимості під час вирішення будь-яких питань, у тому числі й для характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.08.2019 р. у справі № 759/10001/18 та від 21.08.2024 р. у справі № 127/16102/23.

Таким чином, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність полягає в тому, що суд, в порушення п. 21 ч. 1 ст. 89 КК України, безпідставно послався у вироку на попередню судимість ОСОБА_9 та вказав у резолютивній частині судового рішення про самостійне виконання покарання, призначеного за попереднім вироком.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання Черкаського апеляційного суду, призначене на 15.01.2026 р. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень на адресу ОСОБА_9 (а. пр. 39, 45). Заяви про відкладення розгляду не надав. Справу було розглянуто без його участі, тому що відповідно до вимог ст. 405 КПК України, його участь не є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її з вказаних у ній мотивів, захисника ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог закону.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 розглянуто у спрощеному порядку, передбаченому ст. ст. 381 - 382 КПК України, оскільки до матеріалів провадження була долучена заява про визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_9 , в якій він зазначив, що беззаперечно визнає свою вину та погоджується на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, при цьому обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження (т. 2, а, пр. 8-9).

Таким чином, оскільки прокурор в апеляційній скарзі не оскаржує обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини, а інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевірялися.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи є слушними та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, за які був засуджений ОСОБА_9 , відповідно до ст. 12 КК України, визначені як кримінальний проступок.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

Відповідно до ст. 88 КК України, визначено, що судимість має строковий характер, нормами КК України визначено, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком) та встановлено підстави її припинення (погашення судимості та її зняття). Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості.

Врахування погашеної чи знятої судимості під час вирішення будь-яких питань, у тому числі й для характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до платіжної інструкції № 74331578 від 2.10.2025 р. ОСОБА_9 сплатив частину заборгованості за виконавчим провадженням у розмірі 5436, 00 грн. (т. 1, а. пр. 81).

Згідно долучених в апеляційному суду копій документів, зокрема копії повідомлення нач. Золотоніського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській обл. В. Долгушина, 7.10.2025 р. ОСОБА_9 знятий з обліку уповноваженого органу з питань пробації у зв`язку зі сплатою штрафу в повному обсязі та, відповідно до постанови ст. держвиконавця Золотоніського ВДВС від 3.10.2025 р., закінчене виконавче провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням, оскільки несплачена сума штрафу, що становить 4760 грн. стягнута з ОСОБА_9 в повному обсязі.

Таким чином, ОСОБА_9 відбув покарання за вироком в частині сплати штрафу та в зв`язку з цим 7.10.2025 р. був знятий з обліку, як такий, що виконав вирок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Проте, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_9 винним за ч. 1 ст. 309 КК України, вказав у вступній частині вироку про наявність у обвинуваченого судимості, а саме засудження його 29.01.2024 р. Золотоніським міськрайсудом Черкаської обл. за ч. 1 ст. 309 КК України, чим безумовно допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке відповідно до ст. 413 КПК України, має наслідком зміну вироку.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необхідним змінити вирок та виключити із вступної частини вироку посилання на наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 судимості за вироком Золотоніським міськрайсудом Черкаської обл. від 29.01.2024 р. за ч. 1 ст. 309 КК України.

За таких обставин, підлягає виключенню з резолютивної частини оскаржуваного вироку посилання про самостійне виконання вироку Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 29.01.2024 р. стосовно ОСОБА_9 .

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

За таких обставин апеляція прокурора підлягає задоволенню, тому що її вимоги ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 408, 413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 13.10.2025 р. стосовно ОСОБА_9 змінити.

Виключити зі вступної частини вироку посилання на наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 судимості за вироком Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 29.01.2024 р. за ч. 1 ст. 309 КК України.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання про самостійне виконання вироку Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 29.01.2024 р. стосовно ОСОБА_9 .

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу перш. заст. керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді