Провадження № 1-кп/748/330/25
Єдиний унікальний № справи 748/2607/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 24 січня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17 травня 1996 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ст. 86-1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 18 листопада 1996 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою колегії Чернігівського обласного суду від 19 грудня 1996 року визначено 6 років позбавлення волі;

- 30 серпня 2000 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, 44, 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 09 серпня 2002 року постановою Бердичівського районного суду Житомирської області від відбування покарання звільнений умовно-достроково на 8 місяців 1 день;

-17 березня 2006 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 01 грудня 2006 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 17 серпня 2011 року по відбуттю строку покарання;

- 05 березня 2012 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 23 жовтня 2012 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16 березня 2018 року по відбуттю строку покарання;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 23 січня 2022 року о 22 годині 25 хвилин, керуючи автомобілем «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою Т2506 «Чернігів-Любеч» зі сторони м. Чернігова у напрямку с. Кошівка Чернігівського району Чернігівської області. Рухаючись у вищевказаному напрямку, приблизно неподалік будинку № 6 по вул. Шосейна с. Кошівка ОСОБА_3 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, при виникненні перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку руху.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми - садна обличчя, крововиливів у шкірно-м`язевий лоскут волосистої частини голови, дифузних субарахноідальних крововиливів, забоїв головного мозку; закритої травми грудної клітки - переломів ребер, правої лопатки; відкритого перелому обох кісток лівої гомілки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, має прямий причинний зв`язок з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_6 настала на місці пригоди від набряку головного мозку внаслідок внутрішньо-черепної травми.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну) та п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що стало причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаявся, просив суд врахувати, обставини, що пом`якшують покарання та просив суворо його не карати. Обвинувачений суду надав показання, що 23 січня 2022 року близько 22:25 год., перебуваючи у тверезому стані, він керував автомобілем марки «Opel Kadett», р.н. НОМЕР_2 неподалік будинку АДРЕСА_3 , було темно, ішов мокрий сніг, видимістю була метрів 70-80, потерпілого, який рухався на велосипеді, він побачив запізно за 5-10 метрів, не встиг зреагувати та відчув наїзд на потерпілого. Він зупинився, підійшов до потерпілого, щоб спитати чи потрібна допомога. Потерпілий сидів ближче до узбіччя біля велосипеда та відповів йому нецензурною лайкою, тілейних ушкоджень на потерпілому не бачив. Наступного дня дізнався, що потерпілий помер. Далі було вторгнення російських військ. Автомобіль він порізав на металобрухт та сховав у сусідньому дворі. У березні 2025 року до нього додому приїхали поліцейські та з`ясовували обставини ДТП, він визнав свою вину та сприяв слідству.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 . Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до п.20 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» № 14 від 23 грудня 2005 року при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суд має враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоо є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив кримінальних правопорушень.

Згідно даних повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30 жовтня 2020 року після одруження з ОСОБА_8 змінив прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 ( а.с. 36)

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодноразо притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив необережне кримінальне правопорушення, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, враховуючи характер та мотиви допущених обвинуваченим Правил дорожнього руху, наслідки, що настали (смерть потерпілого), наявність обтяжуючої покарання обставини рецидив кримінальних правопорушень, враховуючи думку потерпілої про призначення обвинуваченому суворого покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Разом з тим враховуючи, що санкція статті за інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, кримінальне правопорушення скоєно у результаті грубого порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, обвинуваченому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

На думку суду, таке покарання, з урахуванням усіх встановлених судом обставин в їх сукупності, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості, є необхідним та буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

За приписами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати по справі за залучення експертів для проведення: судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю: 10.4 Транспортно-трасологічні дослідження (висновок експерта № СЕ-19/125-22/851-IT від 13 травня 2022 року) - 1 372 грн. 96 коп.; судово-психологічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/125-23/13367-ПС від 26 квітня 2024 року) - 30 291 грн. 20 коп.; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю:10.4 Транспортно-трасологічні дослідження (висновок експерта № СЕ-19/125-23/13433-ГГ від 23 грудня 2023 року) - 2 271 грн. 84 коп.; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю: 10.1 Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод (висновок експерта № СЕ-19/125-23/13507-ІТ від 26 січня 2024 року) - 6 058 грн. 24 коп.; судової експертизи за експертною спеціальністю: 8.1 Дослідження лакофарбових матеріалів та покрить (висновок експерта № СЕ-19/119-25/8789- ФХД від 30.06.2025) - 12 479 грн. 60 коп., а всього на загальну суму 52 473 грн. 84 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до положень частини четвертої ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 травня 2025 року накладено арешт на складові частини автомобіля марки «Opel Kadett» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який підлягає скасуванню, оскільки у застосуванні арешту відпала потреба.

Речові докази у кримінальному провадженні:

складові частини від автомобіля марки «Opel Kadett» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , велосипед «CROSSRIDE», які зберігаються на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Чернігівській області за адресою: м. Чернігів, пров. Вокзальний, 17 слід знищити.( а.с. 127-128)

фрагменти лакофарбового покриття, катафот від велосипеда червоного кольору, фрагменти пластика чорного кольору та фрагмент брудозахисного щитка від велосипеда, фрагменти скла, фрагменти скла від фари автомобіля, фрагменти лакофарбового покриття зеленого кольору від автомобіля, одяг та двоє зимових черевик ОСОБА_6 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів ГУНП в Чернігівській області: м. Чернігів, просп. Перемоги, буд. 74, слід знищити;

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , обраний на досудовому слідстві у виді особистого зобов`язання сплив. Суд з урахуванням особи обвинуваченого та його поведінки під час судового розгляду вважає за можливе обрати ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Строк покарання обвинуваченому рахувати з дня його затримання на виконання вироку суду.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за це кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк два роки.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання ОСОБА_3 на виконання вироку суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу обрати особисте зобов`язання та покласти на нього зобов`язання: не відлучатися за межі м. Чернігова без дозволу суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 52 473 грн. 84 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 травня 2025 року на складові частини автомобіля марки «Opel Kadett» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

складові частини від автомобіля марки «Opel Kadett» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , велосипед «CROSSRIDE», які зберігаються на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Чернігівській області за адресою: м. Чернігів, пров. Вокзальний, 17 - знищити.

фрагменти лакофарбового покриття, катафот від велосипеда червоного кольору, фрагменти пластика чорного кольору та фрагмент брудозахисного щитка від велосипеда, фрагменти скла, фрагменти скла від фари автомобіля, фрагменти лакофарбового покриття зеленого кольору від автомобіля, одяг та двоє зимових черевик ОСОБА_6 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів ГУНП в Чернігівській області: м. Чернігів, просп. Перемоги, буд. 74 - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1