Справа №585/3616/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/898/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, м. Ромни, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно якої останній просить вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2025 року скасувати та визнати його невинним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України і призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 01 року 02 місяців обмеження волі; за ч.1 ст. 310 КК України у виді 01 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 01 року 02 місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком, та вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2023 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 03 роки 02 місяці.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано ОСОБА_7 частково відбуте покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2023 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 30 листопада 2023 року (дати обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою відповідно до вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2023 року).

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз, у загальній сумі 4541 грн. 00 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що оскаржуваний вирок ґрунтується на припущеннях, а його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України не доведена належними та допустимими доказами.

Окрім цього, надані покази свідка ОСОБА_9 є недостовірними, а тому не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подала заперечення на апеляційну скаргу, відповідно якої вирок суду вважає законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Так, вважати, що свідок ОСОБА_9 повідомила суду неправдиві покази не встановлено, остання перед початком допиту надала присягу суду та була повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази.

Свідок надавала покази щодо відомих обставин вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, відповідала на запитання прокурора, захисника, обвинуваченого та суду. Надані покази відповідали обставинам, встановлених у ході досудового розслідування і жодною стороною не були постановлені під сумнів.

Окрім цього, свідок ОСОБА_9 надала покази не лише щодо обставин фактичного проживання ОСОБА_7 в її будинку, а й стосовно процедури обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного за її присутністю. Зауважень щодо проведеної слідчої дії, від учасників не надходило, враховуючи обвинуваченого ОСОБА_7 .

Також, прокурор звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_7 зі захисником не заявляли жодного клопотання щодо недопустимості досліджених судом доказів.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного переконання у винуватості ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, яка повністю доведена та виразились у незаконному вирощуванні рослин роду конопель у кількості 22 рослини і незаконному придбанні наркотичних засобів, без мети збуту.

Згідно з вироком суду першої інстанції, на початку весни 2023 року, більш точної дати та часу у ході розслідування встановити не представилося можливим, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 на території присадибної земельної ділянки вказаного домоволодіння, посіяв насіння рослин роду «конопель».

У подальшому, без передбаченого законом спеціального дозволу, умисно їх вирощував та періодично просапував від бур`яну, маючи мету доведення зазначених рослин до стадії дозрівання і придатності їх в майбутньому, без мети збуту, з яких згодом виросли 22 рослини конопель.

02 серпня 2023 року, у ході проведення санкціонованого обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 липня 2023 року, домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_7 виявлено та вилучено 22 рослини коноплі.

Згідно з висновком експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/119-23/10759-НЗПРАП від 17 серпня 2023 року надані на дослідження верхівки рослин є верхівками рослин роду Коноплі (Cannabis), які містять у своєму складі психоактивну речовину тетрагідроканнабінол.

Також під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 за місцем свого мешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зберігає особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс»

Крім того, 02 серпня 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 липня 2023 року, домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_7 , у будинку виявлено суху подрібнену речовину, яка за своїми зовнішніми ознаками нагадувала рослини роду «конопель».

Згідно з висновком експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/119-23/10758-НЗПРАП від 16 серпня 2023 року, надана на дослідження речовина рослинного походження утворена особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (речовина у вигляді верхівок) та речовиною, яка не є наркотичним засобом (речовина у вигляді центральних стебел, в складі якої тетрагідроканнабінолу не виявлено ( у межах чутливості методу тонкошарової висхідної хроматографії за вказаною методикою). Маса канабісу (із суміші в перерахунку на висушену речовину) становить 26,25 г.

Відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/119-23/10762-НЗПРАП від 22 серпня 2023 року, встановлено, що надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 11,27 г.

За встановлених обставин, діяння ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч. 1 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування рослин роду конопель у кількості 22 рослин, за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала щодо поданої апеляційної скарги, просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, до початку судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 заявив усне клопотання про забезпечення його можливостю бути присутнім особисто в залі Сумського апеляційного суду.

Вирішуючи таке клопотання колегія суддів зазначає, що п. 1, 4 ч. 1 ст. 336 КПК України встановлено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан строком на 30 діб, який, в подальшому, був неодноразово продовжений і діє по теперішній час.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Колегія суддів зауважує, що на даний час обвинувачений ОСОБА_7 перебуває у ДУ «Темнівська виправна колоні (№100)», яка знаходиться в Харківській області, а тому, для доставлення останнього до зали Сумського апеляційного суду, слід вирішувати питання про етапування засудженого з вказаної установи до ДУ «Сумський слідчий ізолятор», яка розташована у м. Суми, як і зазначений суд.

Разом з тим, безпекова ситуація в м. Суми, знаходження у безпосередній близькості до зони бойових дій та до кордону країни-агресора, постійне здійснення атак БПЛА та ракетних атак, створює загрозу для життя та здоров`я засудженого, оскільки, за таких обставин, забезпечити його безпеку під час конвоювання, неможливо.

Враховуючи як вищезазначене, так і значну віддаленість місця перебування установи, в якій перебуває ОСОБА_7 від місця знаходження ДУ «Сумський слідчий ізолятор», саме з метою забезпечення безпеки останнього, відсутні підстави для його етапування.

При цьому, колегія суддів наголошує, що про можливість, за об`єктивних підстав, проведення судового засідання в режимі дистанційного провадження, колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 29 липня 2021 року, у справі 320/2582/19, зазначила, що участь особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції є фактичною участю в судовому розгляді, проте в іншому форматі. За таких обставин клопотання обвинуваченого про особисту участь в приміщенні апеляційного суду задоволенню не підлягає.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, не визнав. Надавати покази в суді першої інстанції останній відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, вона підтверджується наявними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказами.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомили, що є власником домогосподарства по АДРЕСА_1 та знайома з обвинуваченим ОСОБА_7 тривалий час. Оскільки вона з родиною вже давно проживала в іншому будинку, тому дозволила обвинуваченому жити у вказаному домоволодінні, за проханням останнього. Наприкінці літа 2023 року, до неї звернулися працівники поліції та запросили бути понятою під час проведення обшуку в належному їй будинку по АДРЕСА_1 , де протягом 5 місяців проживав обвинувачений ОСОБА_7 . При проведенні обшуку, в присутності свідка та обвинуваченого, біля входу до будинку працівниками поліції було виявлено рослини коноплі, які знаходилися на клумбі, земля якої була оброблена.

Окрім цього, поліцейськими ближче до паркану домоволодіння, у заростях бур`яну також було виявлено декілька рослин коноплі. Далі, у передпокої будинку, на столі стояв прилад для куріння коноплі, а на мотузках для сушіння білизни висіли рослини коноплі, пристебнуті прищепками, які висушувалися для подальшого вживання.

Усі виявлені рослини коноплі були зібрані та запаковані в коробки. Обвинувачений ОСОБА_7 під час проведення обшуку надавав працівникам поліції пояснення з приводу виявлених рослин коноплі, проте деталі показів свідок не пам`ятає.

Також остання повідомила суду, що проживала в даному будинку із родиною, донька була раніше судима за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, проте домогосподарство не відвідувала весь час проживання обвинуваченого в ньому.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги вищевказані покази свідка ОСОБА_9 , та поклав їх в основу обвинувального вироку оскільки вони узгоджуються між собою та з іншими зібраними по справі доказами, у тому числі:

- витягом з ЄРДР за № 0000267, згідно якого 10 липня 2023 року до ЧЧ Роменського РВП надійшов рапорт ДОП Роменського РВП ОСОБА_11 про те, що в ході проведення операції «Мак 2023» з метою виявлення осіб, причетних до незаконного обігу наркотичних засобів, було отримано інформацію про те, що мешканець АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого мешкання незаконно вирощує рослини конопель; 28 серпня 2023 року до ЧЧ Роменського РВП ГУНП в Сумській області надійшов рапорт дізнавача СД Роменського РВП ОСОБА_12 про те, що в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено наркотичну речовину «канабіс» вагою 37,52 г.;

- протоколом обшуку від 02 серпня 2023 року за участю ДОП СП Роменського РВП ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та у присутності понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 22 рослини, ззовні схожі на рослини роду конопель;

- висновком експерта від 17 серпня 2023 року № СЕ-19/119-23/10759-НЗПРАП, згідно якого надані на дослідження верхівки рослин є верхівками рослин роду Коноплі (Cannabis), які містять у своєму складі психоактивну речовину тетрагідроканнабінол;

- висновком експерта від 16 серпня 2023 року № СЕ-19/119-23/10758-НЗПРАП, згідно якого надана на дослідження речовина рослинного походження утворена особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (речовина у вигляді верхівок) та речовиною, яка не є наркотичним засобом (речовина у вигляді центральних стебел, в складі якої тетрагідроканнабінолу не виявлено (у межах чутливості методу тонкошарової висхідної хроматографії за вказаною методикою). Маса канабісу (із суміші в перерахунку на висушену речовину) становить 26,25 г;

- висновком експерта від 22 серпня 2023 року № СЕ-19/119-23/10762-НЗПРАП, згідно якого надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обсяг якого заборонено канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 11,27 г;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07 вересня 2023 року, з фото таблицею до нього, згідно якого на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , у присутності понятих, обвинувачений вказав на ділянку, на якій він самостійно засіяв насіння роду конопель на весні 2023 року, здійснював їх регулярну обробку шляхом огортання, зриву бур`янів, прополки та поливу. Також при вході в будинок, в кімнаті № 2, ОСОБА_7 продемонстрував мотузку, на якій сушив близько 4-5 рослин конопель, стіл, де він висушував листя конопель та зберігав саморобний пристрій для паління;

- відеозаписом слідчої дії обшуку від 02 серпня 2023 року за участю ДОП СП Роменського РВП ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та у присутності понятих, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено на ділянці біля будинку 22 рослини, ззовні схожі на рослини роду конопель, на мотузці 4 рослини конопель, які сушились, на столі був саморобний пристрій для паління, ОСОБА_7 вказав, що лежать на столі листя коноплі, також надавав у ході слідчої дії, що він самостійно та для власного вживання виростив рослини коноплі, обробляв їх, а ті рослини які сушились, то він їх самостійно вживав шляхом куріння.

Апеляційний суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, є вірною, оскільки останній незаконно вирощував рослини роду конопель та незаконно придбав, зберігав наркотичні засоби, без мети збуту.

Всупереч твердженням обвинуваченого викладених в апеляційній скарзі, фактичні дані, які покладено в основу вироку та на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.309, ч.1 ст. 310 КК України, отримані в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст.84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які би свідчили про протилежне, та про істотне порушення судом приписів ст.94 цього Кодексу, обвинуваченим та його захисником не наведено.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що показання свідка ОСОБА_9 не узгоджуються з фактичними обставинами справи, колегія суддів зазначає наступне.

У суді першої інстанції, свідок ОСОБА_9 під час допиту попереджалася про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України та приводилася судом до присяги, була попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань та відмову давати показання.

Окрім цього, свідок ОСОБА_9 відповідаючи на питання, не плуталася в показаннях, відповіді на поставлені запитання надавала одномоментно та її свідчення узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, є логічні і послідовні. Також, вказаний свідок не приховувала того, що її донька була раніше засуджена за вчинення злочину в сфері обігу наркотичних засобів.

Також, свідок ОСОБА_9 детально розповіла місце виявлення наркотичних засобів працівниками поліції під час проведення обшуку на території її домогосподарства, що узгоджується зі змістом складеного протоколу обшуку від 02 серпня 2023 року, зважаючи на те, що вказана слідча дія була проведена більше року тому, до допиту свідка в суді першої інстанції.

Також надані покази свідка узгоджуються з даними отриманими під час проведення слідчого експерименту 07 вересня 2023 року за участі обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 . Під час проведення даної слідчої дії, обвинувачений ОСОБА_7 добровільно показав місце вирощування ним рослин роду коноплі, із регулярною обробкою шляхом огортання, зриву бур`янів, прополки, поливу та продемонстрував мотузку на якій їх сушив і стіл на якому знаходився саморобний пристрій для паління.

Отже, до показань свідка ОСОБА_9 колегія суддів відноситься, як до правдивих і таких, що відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими доказами по справі, дослідженими та покладеними в обґрунтування вироку доказами. Жодної упередженості чи зацікавленості даного свідка в результатах кримінального провадження встановлено не було.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність повторного допиту свідка ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, таким, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або із порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

При цьому учасник судового провадження має право не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й навести, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити та обґрунтувати, чому вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями чи взагалі не досліджені.

Незгода сторін кримінального провадження з юридичною оцінкою судом доказів у кримінальному провадженні та встановленими обставинами кримінального провадження, не є підставою для їх повторного дослідження апеляційним судом.

З матеріалів даного провадження вбачається, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для проведення повторного допиту свідка ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду.

Така позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах ККС Верховного Суду від 09 липня 2019 року у справі № 676/603/17 (провадження № 51-392км19), від 10 лютого 2021 року у справі № 127/14811/17 (провадження № 51-5046 км 20).

Таким чином, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень кримінального процесуального закону, які б призвели до неможливості ухвалити законне й справедливе рішення в цьому кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно зі ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Відповідно до принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

При призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, суд першої інстанції, на виконання вимог ст. ст. 50, 65 КК України, належним чином врахував: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, які ст. 12 КК України віднесено до проступків; дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, зокрема за злочини проти власності, на обліку в лікаря-нарколога перебуває з 20 вересня 2021 року, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місце проживання характеризується виключно негативно, не одружений, не працевлаштований. Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Врахувавши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення ОСОБА_7 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства та призначив йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 роки 02 місяці.

Колегія суддів погоджується із таким покаранням та вважає, що воно відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації, ступеню суспільної небезпечності його дій, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції надана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Керуючись ст. 404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2025 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4