Кримінальне провадження №629/7751/25
Номер провадження 1-кп/629/418/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Лозова кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крушинівка, Бершадського району, Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді муляра у ФОП « ОСОБА_7 », який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025, приблизно о 21:30, ОСОБА_6 , керував технічно справним транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажирами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , рухаючись по центру своєї полоси автодороги Р-51 «Мерефа-Лозова-Павлоград» з м. Лозова Харківської області у напрямку перехрещення автодоріг сіл Нова Іванівка - Нестеліївка Мальцівка Лозівського р-ну Харківської області, зі швидкістю не менше 70 км/год.

При цьому, керуючи вказаним транспортним засобом, ОСОБА_6 , проїжджаючи перехрещення автодоріг сіл Нова Іванівка-Нестеліївка-Мальцівка Лозівського р-ну Харківської області, діючи з необережності, у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» та п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не обрав безпечну швидкість руху, керованого ним транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проігнорувавши дорожній знак 1.1. «Небезпечний поворот праворуч», не обрав прийоми керування транспортним засобом при яких він мав би змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини, та допустив перекидання вказаного транспортного засобу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобілю: ОСОБА_4 - отримала тяжке тілесні ушкодження у вигляді закритої важкої черепно-мозкової трами; ОСОБА_5 - отримала тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої тупої травми спини та тяжке тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми шиї.

ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушення, викладені в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що 11.08.2025 зустрівся з потерпілими, вирішили проїхатися. Їхали на автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, ОСОБА_8 сиділа попереду на пасажирськомиу сидінні, ОСОБА_9 сиділа позади з правої сторони. Рухався приблизно зі швидкістю 70 км/год., дорога була суха, темна пора доби. Збиралися вже повертати додому, щоб встигнути до комендантської години, попереду був крутий поворот на Павлоград, він відволікся від дороги, та зрозумів, що виходить за межі дороги, почув крик, шум, погано пам`ятає що відбувалось. Коли прийшов в себе був на крииші автомобіля. Зупинив проїжджаючий автомобіль, в якому були військові, попрохав їх викликати поліцію тп швидку, оскільки не мог знайти свій телефон. Зазначив, що потерпілим відшкодував спричинену шкоду в розмірі 350 грн. Просив не позбавляти права керування транспортним засобом, зазначаючи, що він хоть і працює маляром, але для роботи йому потрібен автомобіль для перевезення вантажу, для переміщення між об`єктами, перевезення робочих, які працюють разом з ним. В разі позбавлення права керування зарплата його буде набагато менше і він буде позбавлений можливості погасити борги, які виникли після відшкодування шкоди, також буде позбавлений надати допомогу потерпілим вразі необхідності.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, вивченням особистості обвинуваченого, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена.

Таким чином дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли потірпілим тяжкі тілесні ушкодження.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є громадянином України, з середньою спеціальною освітою, працює на посаді муляра у ФОП « ОСОБА_7 », за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, згідно ч. 5 ст. 12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд вважає його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, скоєного з необережності, даних про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, беручи до уваги думку потерпілих, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст.75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Стосовно призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, судом встановлене наступне.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було "свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", у кожному випадку призначення покарання за ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

З урахуванням конкретних обставин, за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, беручи до уваги характер допущених ОСОБА_6 порушень Правил безпеки дорожнього руху, з урахуванням його відношення до вчиненого, щирого каяття, добровільного відшкодування завданого збитку, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням того, що, як повідомив обвинувачений робота у ФОП « ОСОБА_7 », для виконання якої йому потрібен автомобіль, є єдиним доходом для існування, також з урахуванням думки потерпілих, які просили не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, суд вважає, що застосування покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом поставить ОСОБА_6 у скрутне матеріальне становище, а покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, тому суд дійшов висновку про не доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та вважає, що за таких обставин буде досягнуто мети покарання.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, у суду відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у справі експертизи в сумі 20355,84 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню № 0000854 за проведення судової автотехнічної експертизи (техстан) №14528 від 14.10.2025 в сумі 12722,40 грн., судової авто-технічної експертизи №14529 від 13.10.2025 в сумі 7633,44 грн., у загальному розмірі 20355,84 грн., перерахувавши їх на користь держави: ГУК Харків обл/МТГ Лозова/24060300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0020573, код класифікації доходів бюджету 24060300 з відміткою платежу - інші надходження.

Арешт на майно накладений ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2025 р. скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. НОМЕР_3 , який здано на зберігання на майданчик тимчасового тримання Лозівського РВП ГУНП в Харківській області повернути власнику ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_10