Провадження №1-кс/523/6702/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, із вищою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітніх дітей 2015 та 2024 років народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП України в Одеській області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що на початку жовтня 2025 року, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, перебуваючи у м. Ізмаїлі Одеської області, при невстановлених обставинах, вступив у спільну злочинну змову з невстановленою слідством особою, направлену на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, поза встановлених пунктів пропуску, з корисливих мотивів.

Відповідно до розробленого плану та заздалегідь розподілених між собою ролей, невстановлена слідством особа, повинна була підшукувати громадян України чоловічої статті та призивного віку, які мали би намір в порушення порядку перетинання державного кордону України, визначеного Законами України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України» та «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 №57, здійснити протиправний перетин державного кордону України поза встановлених пунктів пропуску до Республіки Румунії за грошову винагороду, а ОСОБА_5 в свою чергу повинен був на автомобілі марки «Toyota» модель «Tundra», державні номерні знаки НОМЕР_1 , забирати вказаних осіб з м. Одеси та перевозити в заздалегідь обладнаному тайнику вказаного автомобіля через пункт пропуску «Паланка - Маяки - Удобне» до м. Ізмаїлу Одеської області, для подальшого переправлення вказаних осіб через державний кордон України поза встановлених пунктів пропуску через річку Дунай до Республіки Румунії.

Згідно досягнутої домовленості, невстановлена слідством особа підшукала громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в умовах дії воєнного стану, введеного на території України на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, не мав законної можливості перетнути державний кордон України у відповідному прикордонному пункті пропуску, у зв`язку з забороною виїзду за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 23 до 60 років.

Невстановлена слідством особа, виконуючи свою роль у спільному умислі, з метою протиправного незаконного збагачення за допомогою месенджеру «Telegram» повідомила ОСОБА_7 про необхідність оплати послуг, пов`язаних з організацією незаконного його переправлення через державний кордон України у розмірі 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) доларів США в якості передплати.

Після чого, в період часу з 24.09.2025р. по 28.09.2025р., ОСОБА_7 здійснив грошові перекази на загальну суму 1550доларів США на заздалегідь підготовлені невстановленою особою банківські картки та очікував подальший вказівок.

В подальшому, 02.10.2025р, ОСОБА_7 діючи відповідно до наданих вказівок невстановленої особи став очікувати транспортний засіб біля супермаркету «Копійка» у м. Чорноморську Одеської області, за адресою: вул. Парусна,7.

В той же день, приблизно о 18:42год., ОСОБА_5 на вищевказаному автомобілі марки «Toyota» прибув за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Парусна,7, де зустрів ОСОБА_7 , разом з яким та якому надавши відповідні інструкції, вони направились в напрямку пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне» в напрямку м. Ізмаїлу Одеської області.

Далі, в той же день, приблизно о 19:18год., ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію спільного умислу, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, з метою забезпечення протиправного незаконного збагачення, бажаючи настання негативних наслідків у вигляді порушення встановленого порядку перетину державних пунктів пропуску та пунктів контролю України, а також з метою уникнення від проходження прикордонного контролю, керуючи автомобілем марки «Toyota», днз НОМЕР_1 , зупинив вказаний автомобіль на околиці населеного пункту Петродолинське Одеського району Одеської області, де надав детальні інструкції ОСОБА_7 про те як себе поводити під час перетину пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне», після чого, відкрив багажне відділення вищевказаного автомобілю та вказав ОСОБА_7 сховатися у раніше обладнану, спеціально створену схованку для проходження митного та прикордонного контролів, для того, щоб не бути викритим працівниками прикордонної служби.

Після чого, ОСОБА_5 на автомобілі продовжив рух по трасі «Одеса-Рені» та безперешкодно пройшов перевірку на пунктах пропуску «Паланка Маяки Удобне», повідомивши вартовому прикордонного наряду, що в автомобілі він знаходиться один.

Для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 визначив місце незаконного переправлення особи через державний кордон України, а саме ділянку державного кордону України та Республіки Румунії в населеному пункті Ізмаїл Одеської області.

Визначивши напрямок незаконного перетину державного кордону України з Республікою Румунією, ОСОБА_5 керуючи діями ОСОБА_7 .?, прияючи наданням порад та вказівок щодо забезпечення таємного від прикордонного контролю протиправного перетину державного кордону України, наданням засобу вказаного автомобіля марки «Toyota», довіз ОСОБА_7 в бік ділянки державного кордону України та Республіки Румунія в населений пункт Ізмаїл Одеської області, де залишив ОСОБА_7 очікувати подальші вказівки невстановленої особи.

В період часу з 22:24год. 02.02.2025р. по 18:58год. 10.10.2025р., ОСОБА_7 на виконання вказівки невстановленої особи перебував у м. Ізмаїлі Одеської області, де очікував подальших вказівок від невстановленої слідством особи, а саме способу та місця незаконного переправлення через державний кордон України.

Надалі, 10.10.2025р., приблизно о 18:55год., невстановлена слідством особа надала вказівку ОСОБА_7 негайно прибути за адресою: АДРЕСА_3 , куди останній самостійно прибув. Знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_7 , якого довіз до гаражного приміщення, розташованого у АДРЕСА_4 . Перебуваючи у вказаному гаражному приміщенні, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, з метою забезпечення протиправного незаконного збагачення, бажаючи настання негативних наслідків у вигляді порушення встановленого порядку перетину державних пунктів пропуску та пунктів контролю України, надав вказівку ОСОБА_7 здійснити оплату послуги, пов`язаної з організацією незаконного переправлення останнього через державний кордон України в розмірі 7000доларів США.

На виконання вказаних вимог невстановленої особи та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 передав останньому другу частину грошових коштів у розмірі 7000доларів США, за його подальше переправлення через державний кордон України поза встановлених пунктів пропуску через річку Дунай до Республіки Румунії. Після чого, ОСОБА_5 перебуваючи в цьому гаражному приміщенні, з метою доведення злочинного умислу до кінця, сприяв ОСОБА_7 у його незаконному переправленні через державний кордон України поза встановлених пунктів пропуску через річку Дунай до Республіки Румунії шляхом порад, вказівок та наданням засобів у вигляді гідрокостюму для тривалого перебування у воді, сказав останньому одягати на себе вказаний костюм аби в подальшому не помітно, уникаючи прикордонної служби за допомогою акваскутеру перетнути державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску шляхом переправлення по річці Дунай, а також провів інструктаж з приводу того, як перепливати річку Дунай в якому напрямку та за що триматися, проте протиправні дії ОСОБА_5 були викриті співробітниками прикордонного загону та його затримано.

За даним фактом, 15.08.2025р. інформацію внесено до ЄРДР за №0000527 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

11.10.2025р. ОСОБА_5 затримано та того ж дня повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом обшуку від 11.10.2025 в квартирі АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 600доларів США, купюрами номіналом по 100доларів США та 55000гривень купюрами номіналом по 1000гривень;

- протоколом обшуку від 11.10.2025 транспортного засобу - автомобіля марки «Toyota Tundra», днз НОМЕР_1 , в ході якого, виявлені та вилучені мобільні телефони марок «Hasselblad», «Redmi» та «Sigma», стартові пакети мобільних операторів зв`язку в кількості 6одиниць, імітовані грошові кошти в розмірі 7000доларів США купюрами номіналом по 100доларів США;

- протоколом обшуку від 11.10.2025 проведеного за адресою: АДРЕСА_6 , в ході якого виявлені та вилучені: гідрокостюм, штани до гідрокостюму, 4 жилети до гідрокостюму, 17 пар взуття до гідрокостюму, пояс для альпінізму, костюм для плавання, надувна подушка, 7 водонепроникних сумок, 2 шоломи до гідрокостюму, 5 пар рукавичок та три рукавички до гідрокостюму, 6 пар шкарпеток та одна шкарпетка до гідрокостюму, пара наколінників, окуляри для плавання у кількості 3 одиниць та одна трубка для дихання під водою, три чохли з наявними в них трьома гідрокостюмами, 5 гідроскутерів;

- протоколом обшуку від 11.10.2025 проведеного за адресою: м. Ізмаїл, вул. Свято- Нікольська,69А, в ході якого виявлені та вилучені: грошові кошти в розмірі 2100доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, грошові кошти в розмірі 60доларів США купюрами номіналом по 20доларів США, грошові кошти в розмірі 400Євро купюрами номіналом по 100Євро, грошові кошти в розмірі 250Євро купюрами номіналом по 50Євро, грошові кошти в розмірі 60Євро купюрами номіналом по 20Євро, грошові кошти в розмірі 40Євро купюрами номіналом по 10Євро;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підтвердив організацію ОСОБА_5 незаконного перетину Державного кордону України;

- протоколом затримання в порядку ч.3 ст.208 КПК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що він може:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років та у разі визнання винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду; крім того, підозрюваний проживає у м. Ізмаїлі Одеської області, яке межує з Республікою Румунія, з урахуванням чого, маючи досвід переправлення осіб через державний кордон України може сам вдатися до спроб незаконного переправлення поза межами пропуску, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України;

-незаконно впливати на свідків, у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 знайомий зі свідком ОСОБА_7 . На теперішній час, свідок допитаний лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак, під впливом підозрюваного може змінити показання в залі судового засідання, оскільки підозрюваний знає його особисто та може незаконно на нього впливати шляхом підкупу, шантажу та іншим чином, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України;

-крім того, з урахуванням діючого на території України воєнного стану та збройної агресії російської федерації, існує додатковий ризик невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні, прокурор просив підтримати клопотання слідчого та задовольнити його в повному обсязі, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими;

захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та зменшити розмір застави, розмір якого зазначений у клопотання органів досудового розслідування, посилаючись на те, що підозрюваний не має наміру не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки;

підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України Кримінальне Процесуальне Законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваних (обвинувачених), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки воно свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані щодо особи останнього, який є громадянином України, раніше не судимого, із вищою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітніх дітей 2015 та 2024 років народження, маючого тяжкі захворювання (зі слів підозрюваного), маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною.

Враховуючи в сукупності дані щодо особи підозрюваного, а також тяжкість кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що прокурором доведені наступні ризики - ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду; ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; ризик невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, однак вважає, що наразі вони не можуть слугувати підставою для застосування останньому більш м`якого запобіжного заходу.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Будь-яких доказів, які б давали підстави слідчому судді застосувати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід надано не було, а зазначені в клопотанні ризики існують та є обґрунтованими.

Водночас, згідно до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд/слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у відповідності до вимог ст.182 КПК України у розмірі 34 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням даних про особу підозрюваного, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що на теперішній час застосування більш м`якого запобіжного ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 178, 182-183, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 11.12.2025 року включно, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 34 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 102952грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1)не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає/перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

3)утримуватись від спілкування із свідками в цьому кримінальному провадженні;

4)здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1