Справа №630/1513/25 Провадження № 1-кп/630/62/25
В И Р О К

Іменем України

03 грудня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000404 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Люботин Харківської області, громадянки України, українки, з неповною середньою освітою, розлученої, не працюючої, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , раніше в порядку ст. 89 КК не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 19 липня 2025 року приблизно о 17-00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем мешкання її племінника, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішила заволодіти його транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21099, 1998 року виписку, державний номер НОМЕР_2 , з номером шасі - НОМЕР_3 , сірого кольору та в подальшому продати його.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , підшукала раніше не знайомого їй ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та за грошові кошти у сумі 16000 грн продала йому легковий автомобіль ВАЗ 21099, 1998 року виписку, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі - НОМЕР_3 , сірого кольору, передавши при цьому ключі та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Тим самим, ОСОБА_4 незаконно заволоділа транспортним засобом та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, продавши його, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 53043,07 грн, розмір якої встановлено на підставі висновку експерта.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у вчиненому злочині та обставини обвинувачення визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що ОСОБА_5 є її рідним племінником, та влітку 2025 року його затримала поліції, бо він як військовослужбовець перебував у розшуку. Тоді ж ОСОБА_5 повідомив їй місце, де залишився його автомобіль, який зламався, та який вона вирішила продати, бо він заборгував її матері великі гроші. Тому вона, ОСОБА_4 , звернулась до за допомогою до сусідів та разом з ними перетягнули автомобіль, яким володів її племінник, до свого подвір`я. За кілька днів по тому, вона випадково отримала від знайомої номер телефону чоловіка, який покупає автомобілі на металобрухт. Вона зателефонувала цьому чоловіку, і той приїхав оглянути автомобіль. Після огляду цей чоловік згодився заплатити за автомобіль 16000 грн. Ці гроші вона потім витратила на придбання дров для опалення будинку.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Дослідженням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 судом з`ясовано, що вона розлучена, офіційно не працює, проживає з матір`ю похилого віку (78 років), на обліку у лікарів-психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання для ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_4 , суд не встановив.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до категорії нетяжких злочинів, з дотриманням вимог ст. 65 КК України призначає для обвинуваченої покарання у виді обмеження волі у середньому розмірі санкції, передбаченої статтею кримінального закону, за якою кваліфіковані її дії, що буде співмірним до вчиненого. Але враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, а також відсутність матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, що знижує ступень соціальної небезпеки вчиненого діяння, а також беручи до уваги наявність у обвинуваченої матері похилого віку, якій вона допомагає, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання та її звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався. Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 06 серпня 2025 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21099, 1998 року виписку, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі - НОМЕР_3 , ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , які були визнані речовими доказами. З огляду на завершення судового розгляду необхідність в подальшому збереженні речових доказів, відсутня, тому застосований арешт слід скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченої в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 (чотири) років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням на неї обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 21099, 1998 року виписку, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі - НОМЕР_3 , сірого кольору, який зберігається на штрафному майданчику за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107, - повернути потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази ключі від автомобіля ВАЗ 21099 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , які перебувають на зберіганні в матеріалах кримінального провадження - повернути потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Скасувати арешт автомобіля ВАЗ 21099, 1998 року виписку, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі - НОМЕР_3 , ключі від автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 06 серпня 2025 року в справі № 630/999/25 (провадження № 1-кс/630/620/25).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 12176 від 12 серпня 2025 року в розмірі 4240,80 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1