КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1503/2026 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 наухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000085 від 03.06.2025,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України.

Просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із альтернативою внесення застави у розмірі 2 741 043, 86 гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою або після внесення застави обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на першу їх вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; не відлучатись із населеного пункту, де останній фактично проживає, а саме місто Київ, без дозволу слідчого, прокурора, суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - заборонити спілкуватись зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а саме - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000085 від 03.06.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України.

Слідчий вказував, що ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, під час виконання умов договору № 382-Е-23 від 26.09.2023, шляхом імітації заміни кабелю 1027 метрів NA2SEA(F)2Y-15Kv 3?240/70 (виробництва заводу ТОВ «КРОК Г.Т.» м. Запоріжжя, Україна) вартістю 1500408,13 гривень на кабель 302,67 метрівNA2SEA(F)2Y-15Kv 3х240/70 (виробництва Іспанії) та 724,33 мeтpiвNA2SEA(F)2Y-15Kv 3?240/70 (виробництва Іспанії) заволоділи грошовими коштами бюджету міста Києва у сумі 2 741 043,86 гривень з ПДВ в особливо великих розмірах, оскільки в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

08.12.2025 ОСОБА_8 повідомлений про підозру за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_11 отриманими в ході проведення його допиту 10.06.2025 та 11.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_8 отриманими в ході проведення його допиту 13.08.2025 та 15.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_12 отриманими в ході проведення його допиту 07.08.2025; інформацією, отриманою на підставі запиту в порядку ст. 93 КПК України від ТОВ «Торгова компанія Грандіс»; інформацією, отриманою на підставі запиту в порядку ст. 93 КПК України від ТОВ «ТД Київенергокомплекс»; інформацією, отриманою на підставі запиту в порядку ст. 93 КПК України від Державної митної служби України; інформацією, отриманою на підставі запиту в порядку ст. 93 КПК України від ТОВ «Крок Г.Т.»; висновком спеціаліста №2025-CВ/10/03 від 03.10.2025; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 ; іншими матеріалами досудового розслідування в сукупності.

Слідчий вказував, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року в задоволенні клопотання - відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави у межах вісімдесяти прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 242 160 грн.

Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені п.п. 1), 3), 4), 8) ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з підозрюваним ОСОБА_10 , із свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , іншими особами: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по обставинам даного кримінального провадження поза межами процесуальних дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя дійшов до висновку, що в матеріалах справи відсутній висновок судової експертизи щодо розміру збитків, завданих у даному кримінальному провадженні, а тому вважає за доцільне визначити розмір застави у межах п. 3) ч. 5 ст. 183 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , 16.12.2025 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді змінити та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що з матеріалів клопотання вбачається, що відомості про можливе вчинення злочину містяться тільки і виключно в заяві про скоєння злочину від 02.06.2025 року, підписаний ОСОБА_18 , інші джерела доказів інформації на підтвердження заяви не містять.

ОСОБА_8 жодним чином не пов`язаний ані з процедурою закупівлі, проведеною КП «Київський метрополітен», ані з виконанням укладеного за його результатами договору.

Слідчий суддя при розгляді внесеного клопотання дійшов висновку про доведеність наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, проте такі висновки сторона захисту вважає помилковими.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку поданої апеляційної скарги, які просили її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000085 від 03.06.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України.

Слідчий вказував, що 08.12.2025 ОСОБА_8 повідомлений про підозру за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_11 отриманими в ході проведення його допиту 10.06.2025 та 11.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_8 отриманими в ході проведення його допиту 13.08.2025 та 15.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_12 отриманими в ході проведення його допиту 07.08.2025; інформацією, отриманою на підставі запиту в порядку ст. 93 КПК України від ТОВ «Торгова компанія Грандіс»; інформацією, отриманою на підставі запиту в порядку ст. 93 КПК України від ТОВ «ТД Київенергокомплекс»; інформацією, отриманою на підставі запиту в порядку ст. 93 КПК України від Державної митної служби України; інформацією, отриманою на підставі запиту в порядку ст. 93 КПК України від ТОВ «Крок Г.Т.»; висновком спеціаліста №2025-CВ/10/03 від 03.10.2025; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 ; іншими матеріалами досудового розслідування в сукупності.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції.

Згідно частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 183 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За змістом частин першої-четвертої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до пункту «с» статті 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Відповідно до пункту 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Зенцов і інші проти Російської Федерації» до визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета даного положення, по суті, вимагає попереднього звільнення, якщо тривале утримання під вартою більш не являється обґрунтованим.

Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують «істотні і достатні» причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою».

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави слідчим суддею при дослідженні матеріалів справи, доданих до клопотання, встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України.

Також зазначено, що під час досудового слідства на момент обрання запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Колегія суддів враховує, що слідчим суддею в повній мірі враховано, характеризуючи відомості про особу, який є військовослужбовцем, має стійкі соціальні зв`язки, та його стан здоров`я, та той факт що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Твердження апелянта про те, що слідчий суддя при розгляді внесеного клопотання дійшов помилкового висновку про доведеність наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо доводів про те, що з матеріалів клопотання вбачається, що відомості про можливе вчинення злочину містяться тільки і виключно в заяві про скоєння злочину від 02.06.2025, підписаний ОСОБА_18 , інші джерела доказів інформації на підтвердження заяви не містять, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки в матеріалах клопотання зібрані докази, які у своїй сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги адвоката висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги адвоката.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4