Провадження № 1-кс/489/3840/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

26 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні №0001383 від 24.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у його вчиненні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, який раніше проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді водія-слюсаря військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та зі слів проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_4 (дистанційно), підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Згідно з клопотанням, СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_3 у незаконному придбанні та носінні бойового припасу ручної гранати типу «М-67» до моменту її вилучення 24.12.2025 о 14:35 год по вул. Новобузькій, 85, м. Миколаєва. Сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи ризики недоведеними, та просили застосувати більш м`який запобіжний захід. При цьому, підозрюваний підтвердив обставини вилучення у нього гранати, а також вказав, що самовільно залишив місце служби у військовій частині, в яку до теперішнього часу не повернувся.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в тому, що у невстановлені дату та час незаконно придбав та носив при собі бойовий припас ручну гранату типу «М-67» до моменту її вилучення 24.12.2025 о 14:35 год. по вул. Новобузькій, 85, м. Миколаєва.

24.12.2025 о 14:35 годин ОСОБА_3 був затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та 25.12.2025 йому вручено повідомлення про підозру у його вчиненні, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями протоколу огляду місця події, акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів, довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, протоколів допиту свідків, а також особистими показаннями підозрюваного, наданими в судовому засіданні. При цьому, обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, має достатню обізнаність, щоб розуміти суть пред`явленої підозри та покарання за інкриміноване діяння.

Крім того, виходячи з матеріалів службового розслідування військової частини, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 27.11.2024 самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану та до теперішнього часу на службу не повернувся, що вказує на його схильність до переховування.

Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний не працює та не має стабільного джерела доходу, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та чинників, які б могли утримати його від подальшого вчинення кримінальних правопорушень та переховування від органу досудового розслідування та суду.

Натомість слідчий суддя вважає необґрунтованим зазначений у клопотанні ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню з метою встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення, оскільки стороною обвинувачення був вилучений предмет кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, у зв`язку з чим особа не має можливості вчиняти будь-які перешкоди у даному провадженні.

При цьому, прокурором доведено необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи, що останній протягом тривалого часу ухилявся від військової служби в умовах воєнного стану та на службу не повернувся. Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою, зокрема за станом здоров`я.

Натомість слідчий суддя критично оцінює позицію сторони захисту про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи обставини скоєного злочину та його суспільну небезпечність, а також відомості про особу підозрюваного, який самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану та протягом 1 року на службу не повернувся, тим самим переховуючись, що свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим на даний час ризикам.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вважає за необхідне визначити заставу у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, на переконання слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0001383 від 24.12.2025 за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання на строк з 24.12.2025 до 20.02.2026 включно.

Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області ОСОБА_3 необхідно негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаного розміру застави покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду за межі м. Миколаєва Миколаївської області;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- у разі наявності документів, що дають право виїзду за кордон, здати їх на зберігання до органу досудового розслідування.

У разі порушення підозрюваним вказаних обов`язків, а також його процесуального обов`язку з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або неповідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 20.02.2026 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1