Провадження № 1-кс/752/9292/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2025 року І слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві, клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 - про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002842 від 06.10.2025, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого: сантехніком «Інститут фізики», який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002842 від 06.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002842 від 06.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , в невстановлений у ході досудового розслідування час та спосіб, придбав бойові припаси та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, а саме: 1 (один) промислово-виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, який є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів, 1 (один) промислово-виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УДЗ, який є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів, 1 (один) промислово-виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус ручної осколкової гранати РГД-5, 1 (один) промислово-виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус ручної осколкової гранати РГН, та 1 (одну) промислово-виготовлену, споряджену вибуховою речовиною наступальну осколкову ручну гранату іноземного виробництва DM51A2, які є вибуховими пристроями та бойовими припасами, які в подальшому зберігав за місцем свого мешкання, а саме на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 31.10.2025 року, в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено: 1 (один) промислово-виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, який є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів, 1 (один) промислово-виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УДЗ, який є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів, 1 (один) промислово-виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус ручної осколкової гранати РГД-5, 1 (один) промислово-виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус ручної осколкової гранати РГН, та 1 (одну) промислово-виготовлену, споряджену вибуховою речовиною наступальну осколкову ручну гранату іноземного виробництва DM51A2, які є вибуховими пристроями та бойовими припасами.

За вказаних обставин, громадянин ОСОБА_5 усвідомлюючи заборону вільного обігу вогнепальної зброї бойових припасів та боєприпасів та його карність, не маючи відповідного дозволу, в порушенні Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, незаконно зберігав бойові припаси та вибухові пристрої за місцем свого проживання.

31.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваногоОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 діб, у період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду; покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов?язки: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора за винятком випадків оголошення сигналу "Повітряна тривога", що потребує негаи?ного укриття, а також у разі погіршення стану здоров`я, яке вимагає термінового звернення за медичною допомогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002842 від 06.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

31.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинитизазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, щоОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копіях протоколів допиту свідків, протоколу обшуку, інших відомостей, долучених до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного, стан здоров`я; сімейний стан (одружений; на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має); працюючий; раніше не судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення двох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст. 182 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваногоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор на основі наданих доказів довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання двом доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого підозрюваногоОСОБА_5 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Прокурором обґрунтовано, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на підозрюваного обов`язків, з передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України переліку, в достатній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання ним його процесуальних обов`язків.

Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., і обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, на цій стадії кримінального провадження є необхідними і достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні та запобіганню доведеним у судовому засіданні ризикам.

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобіганню позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави покладення на ОСОБА_5 на строк до 31.12.2025 включно обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

За таких обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 , у період часу із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, в межах строку досудового розслідування, тобто по 31.12.2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 31.12.2025 року включно, наступні обов`язки, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

Строк дії ухвали до 31.12.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1