Справа № 201/7775/24
Провадження № 1-кп/201/465/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 та у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 у межах об`єднаного кримінального провадження № 0000625 і № 0000361 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_8

обвинувачені ОСОБА_5

ОСОБА_7

ОСОБА_6

захисник ОСОБА_9

потерпілий ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000625 і № 0000361 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту відносно в якому прокурор посилається на те, що обвинувачення обґрунтоване зібраними в ході досудового слідства доказами і наявні ризики уникнення суду, так як висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, що може спонукати до втечі, тим паче, що видача з іноземної держави може бути неможливою через загрозу життя в силу введення воєнного стану в Україні, а обвинувачена може перетнути лінію розмежування бойових дій. Також наявний ризик впливу на свідків, так як такий вплив вже було здійснено на ОСОБА_6 , який змінив свої показання після спілкування з обвинуваченою, що є підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої у виді домашнього арешту в період з 22:00 по 06:00 годин з покладенням ряду обов`язків, що дозволить уникнути ризиків, а тому саме про такий запобіжний захід просить прокурор.

Також прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в якому прокурор покликається на ті ж обставини, що і клопотаннях щодо ОСОБА_5 про обґрунтованість обвинувачення, а також на ті ж обставини щодо ризику уникнення суду в разі незастосування до обвинуваченого запобіжного заходу та вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу ніж домашній арешт не зможе нівелювати ці ризики.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив задовольнити їх, так як вважає, що це єдиний дієвий засіб, який забезпечує явку обвинувачених за викликом до суду.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачена ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на те, що прокурором клопотання подаються формально, він не змінює свої формулювання, вважає, що протягом строку перебування кримінальне провадження в суді обвинувачена ОСОБА_5 довела своєю поведінкою, що названі прокурором ризики не справдились, а тому вважає, що клопотання небунтоване. В той же час, якщо суд дійде висновків про наявність ризиків, то захисник вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення всіх можливих ризиків.

Що стосується клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , то захисник не заперечував проти його задоволення.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, підозра трансформувалась в обвинувачення, обґрунтованість якого на стадії судового розгляду не перевіряється, так як суд до видалення до нарадчої кімнати за результатами розгляду кримінального провадження, не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає доведеним ризик переховування від суду всіх обвинувачених, так як останні обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину за який передбачена надто суворе покарання і, розуміючи можливі негативні для них наслідки розгляду кримінального провадження, обвинувачені очевидно можуть спробувати уникнути суду.

Також ступінь ризику підсилюється наявністю воєнного стану на території України, під час якого уникнути суду легше ніж в мирний час.

Доводи захисту про те, що сама по собі тяжкість можливого покарання не може бути єдиною підставою для висновку про наявність ризику втечі суд приймає до уваги, однак звертає увагу, що тяжкість покарання не єдина обставина яка враховується, а суд приймає до уваги і обставини обвинувачення викладені в обвинувальному акті і воєнний стан в країні в своїй сукупності свідчать про наявність такого ризику і про високу ступінь його ймовірності.

Наявність міцних соціальних зв`язків у даному випадку не може свідчити про зниження цього ризику, так як обвинувачені проживають однією сім`єю, що значною підвищує цей ризик.

Також не виключений і ризик впливу з боку ОСОБА_5 на свідків кримінального провадження чи потерпілого, так як з огляду на показання свідка ОСОБА_6 допитаного в одному з минулих судових засідань, такий вплив скоріш за все мав місце на нього.

Суд дійшов такого висновку з огляду на те, що свідок ОСОБА_6 спочатку був звільнений з-під варти судом, через певний проміжок часу уклав угоду про визнання винуватості і лише коли почав проживати з обвинуваченою ОСОБА_5 , змінив свою думку і відмовився від угоди, повідомивши про тиск на нього з боку правоохоронців.

Доводи ОСОБА_6 про те, що правоохоронці чинили на нього вплив суд не приймає до уваги, так як хронологія подій описана обвинуваченим під час його допиту свідчить про протилежне.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що обвинувачені можуть їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність стосовно ОСОБА_5 ризиків визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявність стосовно ОСОБА_6 ризику визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинувачених може бути застосовано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 суд врахує вищевказані ризики те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, її соціальні зв`язки, які є міцними, однак не такими, що можуть втримати його на місці про що вказано вище, те що вона працює, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, обставини злочину описані в обвинувальному акті, а також строк протягом якого обвинувачена перебувала під домашнім арештом, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання здатен нівелювати встановлені судом ризики.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 суд врахує вищевказаний ризик, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, його соціальні зв`язки, які є міцними, однак не такими, що можуть втримати його на місці про що вказано вище, те що він є студентом, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, обставини злочину описані в обвинувальному акті, а також строк протягом якого обвинувачений не перебував під жодним запобіжним заходом, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання здатен нівелювати встановлений судом ризик.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту відносно ОСОБА_5 та про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 04 січня 2026 р.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за його вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу суду;

- здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон та інших документів, які дають право на в`їзд чи виїзд з України у відповідних органів державної влади.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 04 січня 2026 р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за його вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу суду.

Роз`яснити ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Повний текст ухвали буде проголошено 05.07.2025 о 09-00 годин.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3