Справа №766/613/22
н/п 1-кп/766/1143/25
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

07.11.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона, клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у об`єднаному кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0001922 від 19.10.2021 року, № 0000051 від 12.02.2025 року, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 360, ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває об`єднане кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0001922 від 19.10.2021 року, № 0000051 від 12.02.2025 року, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 360, ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час судового засідання захисником адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 в частині двох епізодів від 18.10.2021 року, кваліфікованих за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з набуттям чинності 09.08.2024 Закону України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна. Окрім того просив звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення 18.10.2021 року кримінального проступку, кваліфікованого за ч. 1 ст. 360 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності і закрити провадження в частині зазначеного обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав вказане клопотання, не заперечував щодо закриття провадження за вказаними підставами.

Прокурори не заперечували проти задоволення клопотання заявленого захисником.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує (ч. 3 ст. 479-2 КПК України).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

ІІ. Встановлені судом обставини

1. ОСОБА_6 , 18.10.2021 року близько 00:30 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи біля під`їзду № 1, будинку № 46, що розташований за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно, повторно, використовуючи заздалегідь підготовлений ніж, з фасаду будинку скоїв крадіжку кабелю ПАТ «Укртелеком», марки «ТПП 50х2х0,4», довжиною 40 метрів вартість якого складає 873,6 грн. та кабелю ПАТ «Укртелеком», марки «ТПП 10х2х0,4», довжиною 40 метрів вартість якого складає 171,6 грн., після чого покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток Херсонській філії ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 1045,2 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

2. ОСОБА_6 , 18.10.2021 близько 01:00 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи біля будинку № 4, що розташований за адресою: м. Херсон, вул. Пугачова, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно, повторно, використовуючи заздалегідь підготовлений ніж, з фасаду будинку скоїв крадіжку кабелю ПАТ «Укртелеком», марки «ТПП 10х2х0,4», довжиною 30 метрів вартість якого складає 286 грн. 80 коп. та кабелю ПАТ «Укртелеком», марки «ТПП 10x2x0,4», довжиною 15 метрів вартість якого складає 64 грн. 35 коп., після чого, покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток Херсонській філії ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 351 грн. 15 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_6 18.10.2021 року близько 00:30 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено,) перебуваючи біля під`їзду № 1, будинку № 46, що розташований за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, здійснюючи крадіжку кабелю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих, умисно, таємно, використовуючи заздалегідь підготовлений ніж зрізав та демонтував кабелі зв`язку марки «ТПП 50х2х0,4», довжиною 40 метрів та «ТП 10?2?0,4», довжиною 40 метрів, що перебувають на балансі Херсонської філії ПАТ «Укртелеком», та чим пошкодив телекомунікаційну мережу, що призвело до припинення зв`язку для 6 абонентів телефонного зв`язку, в тому числі 1 абонента, що використовують Інтернет зв`язок, які обслуговуються Херсонською філією ПАТ «Укртелеком».

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 360 КК України як умисне пошкодження телекомунікаційної мережі.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувальних актів вбачається, що суспільно-небезпечні діяння, вчинені ОСОБА_6 , два епізоди, які мали місце 18.10.2021 року кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 20211 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2481,00 грн.

Оскільки згідно обвинувального акту вартість майна, яким ОСОБА_6 заволодів шляхом крадіжок: 1 епізод 18.10.2021 року становить 1045,20 гривень, 2 епізод 18.10.2021 року становить 351,15 гривень, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2021 році (2481,00 гривень), тому ці суми були меншими за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_6 не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Отже, у такому випадку закриття кримінальної справи з підстави, визначеної у пункті 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить ухвалу про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження, відпала необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_6 за двома епізодами, що мали місце 18.10.2021 року, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 185 КК України на час вчинення інкримінованих йому діянь, складу злочину, а також формування правових висновків щодо їх застосування.

З огляду на наведене вище клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 №345/3522/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 справа №0306/7567/12; постанова Верховного Суду від 22.08.2024 справа №567/507/23).

Щодо вирішення питання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 360 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 360 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Дотримання умов, передбачених частинами 1-4 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (постанова Верховного Суду від 11.11.2020 справа №455/229/17 (провадження №51-3298км20).

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема останнє відноситься до категорії кримінального проступку, що свідчить завершення трирічного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який станом на 19.10.2024 року, нового кримінального правопорушення не вчинив, про що свідчить наявна в матеріалах кримінального провадження довідка УІАП ГУНП в Херсонській області, від слідства або суду за цей період не ухилялася.

Враховуючи викладене, суд вважає що клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 360 КК України підлягає задоволенню, оскільки жодних обмежень з огляду на викладене, визначених діючим Кримінальним процесуальним кодексом України або Кримінальним кодексом України, не вбачається, а з дня вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення на дату розгляду клопотання минуло більше трьох років.

Вирішуючи питання щодо закриття частини кримінального провадження за клопотанням сторони захисту, судом не вирішується питання щодо процесуальних витрат, речових доказів та заявленого цивільного позову, оскільки розгляд об`єднаного кримінального провадження відносно ОСОБА_6 остаточно не завершено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 124, 284, 372-376, 479-2 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Об`єднане кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0001922 від 19.10.2021 року, № 0000051 від 12.02.2025 року, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 360, ч. 1 ст. 309 КК України за двома епізодами, які мали 18.10.2021 року та кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.360 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2021 року за №0001922 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України в частині кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1