Справа № 624/604/24
провадження №1-кс/624/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу представника заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУ НП в Харківській області від 10.10.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000268 від 12.03.2024 за ч. 3 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Кегичівського районного суду Харківської області надійшла скарга представника заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУ НП в Харківській області від 10.10.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000268 від 12.03.2024 за ч. 3 ст. 382 КК України.

Заявник просить поновити строк для звернення із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 10.10.2025 та скасувати цю постанову.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 12.03.2024, за ч.3 ст.382 КК України щодо невиконання Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року та постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17.

17 жовтня 2025 року, внаслідок ознайомлення із матеріалами справи №624/604/24 в Кегичівському районному суді Харківської області під час судового провадження в справі за скаргою адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_3 , на постанову ст. слідчого відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 01.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000268 від 12.03.2024, за ч. 3 ст. 382 КК України, ОСОБА_3 вперше стало відомо про наявність та зміст постанови ст. слідчого відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 10.10.2025 в кримінальному провадженні №0000268 про закриття кримінального провадження. Ознайомившись із змістом постанови про закриття кримінального провадження, ОСОБА_3 вважає постанову незаконною, такою, що була винесена передчасно та всупереч вимогам чинного КПК України без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, всупереч вимогам ч.5 ст.38 КПК України, виходячи з наступного.

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року та постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 р. у цивільній справі №624/271/17 було поновлено дію Договору оренди землі від 07.02.2007р. (зареєстрованого у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 лютого 2007 року за №01), укладеного між ГУ Держгеокадастру у Харківській області (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) до 07 лютого 2024 року, на земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 62,9739 га, розташовану в територіальних межах Мажарської сільської ради (за межами населеного пункту) Кегичівського району Харківської області. На теперішній час судові рішення ГУ Держгеокадастру у Харківській області не виконуються та не поновлюється дія Договору оренди землі від 07.02.2007 до 07 лютого 2024 року щодо земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 62,9739 га, з кадастровим номером :15:001:0421, в територіальних межах Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області та зазначена земельна ділянка після ухвалення судових рішень на користь ОСОБА_3 в оренду йому не передавалась. Зважаючи на викладене, ОСОБА_3 був змушений звернутись до ВП поліції №1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області із заявою про вчинення дій, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а саме невиконання ГУ Держгеокадастру у Харківській області рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року та постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі №624/271/17.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 12.03.2024, за ч.3 ст.382 КК України. ОСОБА_3 вважає, що слідчим було передчасно винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного. Після ухвалення постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 р. у цивільній справі № 624/271/17 та на звернення ОСОБА_3 про виконання зазначеного вище судового рішення, ОСОБА_3 отримав лист ГУ Держгеокадастру у Харківській області С-1007/0/14 -1388/0/21-19 від 09.10.2019, в резолютивній частині якого було зазначено про фактичну відмову ГУ Держгеокадастру у Харківській області від виконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20.02.2019 у цивільній справі №624/271/17. Зазначеним вище обставинам та фактам слідчим не було надано правової оцінки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000268 від 12.03.2024.

Крім цього, в ухвалах Кегичівського районного суду Харківської області від 18.07.2024, від 05.09.2024, від 01.11.2024, від 07.08.2025 у справі №624/604/24 було наголошено про те, що в кримінальному провадженні №0000268 від 12.03.2024 органом досудового розслідування допускається бездіяльність та не проводяться належні слідчі дії, а саме: не допитуються уповноважені посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно факту невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17; відсутні дії з встановлення свідків за фактом невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17; не перевіряються відомості про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди. її розміру, а також відсутні дії з перевірки правомірності дій посадових осіб, оскільки на момент розформування вказаної земельної ділянки, коли справа слухається у суді і остаточне рішення, яке набрало б законної сили, відсутнє, а отже існує спір.

При цьому зазначає, що 28.08.2025 ОСОБА_3 звернувся до відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000268 від 12.03.2024. В даному клопотанні ОСОБА_3 було зазначено про те, що згідно експертизи спеціалістів Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського», зробленої на підставі архівних ґрунтово-картографічних матеріалів земельної ділянки, площею 62,9739 га, (кадастровий номер :15:001:0421) (щодо продовження оренди якої залишаються чинним та невиконаними судові рішення у справі №624/271/17) було встановлено, що агропотенціали природної (без добрив) та ефективної родючості (привнесенні оптимальних доз добрив) становлять за середньобагаторічних умов зволоження для озимої пшениці (після зайнятого пару) 3,4-3,9 т/га і 4,6-5,0 т/га, озимого ячменю 3,0¬3,4 т/га і 4,8-5,2 т/га, ярого ячменю 2,2-2,6 т/га і 4,0-4,4т/га, кукурудзи на зерно 4,0¬4,6 т/га і 5,0-5,4т/га, соняшника 2,5 -2,9 т/га і 3,0-3,4 т/га. Таким чином, внаслідок невиконання ГУ Держгеокадастру у Харківській області рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року та постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17, в період з 2017 по 07 лютого 2024 року (строк, на який було продовжено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :15:001:0421, згідно зазначених вище судових рішень) ОСОБА_3 , як орендарю, право оренди якого на зазначену земельну ділянку було продовжено зазначеними чинними судовими рішеннями, внаслідок невиконання ГУ Держгеокадастру у Харківській області даних судових рішень, було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі не отриманого ОСОБА_3 , як орендарем, врожаю сільськогосподарських культур в розмірі, зазначеного в змісті Довідки про якість ґрунтів земельної ділянки, на підставі архівних ґрунтово-картографічних матеріалів земельної ділянки, площею 62,9739 га, кадастровий номер :15:001:042.

Таким чином, під час досудового розслідування в кримінальному провадженні, а також станом на дату прийняття слідчим постанови від про закриття даного кримінального провадження не були проведені слідчі дії, а саме: не допитані уповноважені посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно факту невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20.02.2019 у цивільній справі № 624/271/17; не допитані посадові особи ГУ Держгеокадастру у Харківській області, які складали та підписували лист ГУ Держгеокадастру у Харківській області С-1007/0/14 -1388/0/21-19 від 09.10.2019 щодо невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20.02.2019 у цивільній справі № 624/271/17; не встановлені свідки за фактом невиконання цієї постанови суду; не проведено перевірки відомостей про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розміру; не виконані інші процесуальні дії, передбачені чинною редакцією КПК, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні. Слідчий в оскаржуваній постанові повинен був послатися на докази, передбаченні КПК України (у разі їх наявності), зібрані у ході досудового розслідування, які доводять, що зазначеними у клопотанні про визнання потерпілим діями, ОСОБА_3 шкоди не заподіяно. Також постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить посилань на обставини, встановлені у ході досудового розслідування, які б слугували підставою для прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, відомостей про виконання органом досудового розслідування приписів чинних ухвал Кегичівського районного суду Харківської області від 18.07.2024, від 05.09.2024 від 01.11.2024, від 07.08.2025 у справі №624/604/24, які б слугували належною правовою підставою для закриття кримінального провадження. Таким чином, за відсутності очевидних та достатніх підстав при невстановленні відомостей про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розміру, органом досудового розслідування було необґрунтовано прийнято постанову від 10.10.2025 про закриття кримінального провадження. Крім цього, оскаржувана постанова була прийнята ст. слідчим органу досудового розслідування під час провадження в Кегичівському районному суді Харківської області у справі №624/604/24 за скаргою адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_3 , на постанову того ж самого ст. слідчого відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 01.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000268 від 12.03.2024 та до прийняття судом рішення за наслідками розгляду зазначеної скарги у кримінальному провадженні №0000268 від 12.03.2024.

Прокурором надані письмові заперечення на подану скаргу, яка обґрунтована тим, що 07 лютого 2007 року між ОСОБА_3 та Кегичівською районною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 62,9739 га (із них ріллі - 62,9739 га), яка знаходиться на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області, строком на 10 років. Вказаний договір зареєстровано в установленому законом порядку та присвоєно кадастровий номер :15:001:0421.

В грудні 2016 року Кегичівською районною державною адміністрацією надана згода на поновлення дії вищезазначеного договору оренди. Проте, у березні 2017 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області повідомило ОСОБА_3 про припинення дії цього ж договору оренди землі.

06 квітня 2017 року ГУ Держгеокадастру в Харківській області видано наказ №5449-СГ, відповідно до якого припинено право оренди спірної земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 62,9739 га з кадастровим номером :15:001:0421 та віднесено її до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Мажарської сільської ради. У цьому ж листі Головне управління повідомило ОСОБА_3 про свій намір виставити до продажу на земельних торгах право оренди вищезазначеної земельної ділянки.

13 червня 2017 року ГУ Держгеокадастру в Харківській області на підставі вищезазначеного наказу припинено право оренди спірної земельної ділянки. В цей же день відповідні дані по цій земельній ділянці внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Не погодившись з вказаними діями ГУ Держгеокадастру в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Кегичівського районного суду з позовною заявою про визнання договору оренди землі від 07 лютого 2007 року поновленим (справа №624/271/17). Крім того, 10 липня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення вищезазначеної позовної заяви шляхом встановлення заборони організації та проведення земельних торгів (аукціону) або розпорядження Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області в інший спосіб на користь третіх осіб земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 62,9739 га, кадастровий номер 650010421. Ухвалою Кегичівського районного суду від 10.07.2017 відмовлено у застосуванні заходів забезпечення у цивільній справі №624/271/17. Вказана ухвала залишена без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2017 року. Рішенням суду Кегичівського районного суду від 11 вересня 2017 року позовні вимоги у справі №624/271/17 задоволені повністю, договір оренди визнано рішенні поновленим, а також визнано укладеною додаткову угоду до нього.

Проте, в судовому рішенні не передбачено жодних зобов`язань ГУ Держгеокадастру в Харківській області щодо вчинення певних дій або утримання від їх вчинення, а також не скасовано наказ №5449-СГ від 06 квітня 2017 року. Тобто, в даному випадку відповідачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Вказане рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ Держгеокадастру в Харківській області оскаржено до апеляційної інстанції. Рішенням Харківського апеляційного суду від 22 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та винесено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог та поновленні договору оренди землі відмовлено. Вказане рішення апеляційної інстанції набрало чинності негайно.

08 грудня 2017 року наказами ГУ Держгеокадастру в Харківській області у власність громадян для ведення ОСГ шляхом поділу спірної земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0421 передано 32 земельну ділянку з іншими кадастровими номерами. Як наслідок Поземельна книга на земельну ділянку з кадастровим номером :15:001:0421 закрита, а земельна ділянка за інформаційною базою Публічної кадастрової карти перенесена до архівного шару. Також при проведенні перевірки вищевказаної земельної ділянки за інформаційною базою публічної кадастрової карти України встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :15:001:0421 знаходиться в архіві, що свідчить про закриття Поземельної книги на дану земельну ділянку.

І хоча постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року рішення апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року скасовано, а рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року змінено і виключено з резолютивної частини судового рішення Кегичівську районну державну адміністрацію як сторону додаткової угоди, поновлення договору оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 62,9739 га з кадастровим номером :15:001:0421 виявилося неможливим через її поділ.

Отже, доводи скаржника свідчать лише про незгоду скаржника з прийнятим по суті рішенням слідчого у кримінальному провадженні, а також не містять переконливого обґрунтування, яким чином проведення подальших слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Таким чином, відсутність хоча б одного із елементів складу злочину дає змогу винести постанову про закриття кримінального провадження, а в даному випадку відсутні всі вище перелічені складові.

Таким чином, невиправданим є проведення будь-яких інших слідчих дій оскільки оцінені та перевірені слідчим матеріали кримінального провадження, достатні для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 3 ст. 382 КК України, що виключає можливість продовження досудового розслідування та є підставою до негайного закриття кримінального провадження.

Слід зазначити, що вказана правова позиція наразі застосовується Харківським апеляційним судом при винесенні рішень у справах вказаної категорії.

З урахуванням викладеного, просить відмовити в задоволенні скарги представника потерпілого та залишити постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000268 від 12 березня 2024 року без змін.

У судове засідання скаржник, його представник, слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, натомість від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги без їх участі. Та письмові заперечення прокурора містить клопотання про розгляд скарги за відсутності прокурора, проте з урахуванням вказаних заперечень.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність учасників кримінальному провадженні. При цьому слідчим суддею враховано положення ст. 26, 306 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0000268 від 12.03.2024, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до наступного.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Поновлення процесуального строку за ст. 117 КПК України здійснюється, якщо він пропущений з поважних причин.

Скаржник посилається на причини пропуску, у зв`язку із тим, що 17 жовтня 2025 року, внаслідок ознайомлення із матеріалами справи №624/604/24 в Кегичівському районному суді Харківської області під час судового провадження в справі за скаргою адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_3 , на постанову ст. слідчого відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 01.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000268 від 12.03.2024, за ч. 3 ст. 382 КК України, ОСОБА_3 вперше стало відомо про наявність та зміст постанови ст. слідчого відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 10.10.2025 в кримінальному провадженні №0000268 про закриття кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів, щодо направлення чи вручення ОСОБА_3 оскаржуваної постанови.

Дані обставини визнаються слідчим суддею як поважні причини пропуску строку, встановленого для подання скарги.

Щодо оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії» (Dedovskiy and others v. Russia).

Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно з положеннями ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Дізнання чи досудове слідство в усякому разі визнаються однобічними і неповними, в разі, якщо не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи або, якщо необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді.

При цьому слід врахувати, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина перша статті 84 КПК). Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК).

Чинним КПК України встановлений процесуальний порядок, форма, та певна послідовність дій при прийнятті кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

При цьому законодавцем у ст. 91 КПК України викладено перелік обставин, що відносяться до предмета доказування у кримінальному провадженні, як сукупності фактів і обставин об`єктивної дійсності, що мають матеріально-правове, цивільно-правове, кримінальне процесуальне значення та є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті. Аналіз змісту зазначеної статті вказує на те, що в ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від кримінальної відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.

Після виконання вимог ст.91 КПК України щодо встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною.

Разом з тим, суд бере до уваги, що слідчий, відповідно вимог ч.5 ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства і не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення, але, вони повинні бути достатніми для прийняття вмотивованого рішення, яке буде відповідати вимогам ст.110 та 284 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України вбачається, що:

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 18 липня 2024 року у справі № 624/604/24 скаргу ОСОБА_3 - задоволено, та було скасовану постанову начальника відділення № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України.

05 серпня 2024 року ОСОБА_3 подав заяву про залучення його як потерпілого у цьому кримінальному провадження.

Постановою старшого слідчого № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 06 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його залучення як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України. Обґрунтовуючи, що кримінальним провадженням не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, отже підстави для визнання потерпілим ОСОБА_3 відсутні

Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року скасовано постановою старшого слідчого № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 06 серпня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 як потерпілого.

27 вересня 2024 року відповідно до протоколу, допитано свідок, а саме заступника начальника відділу № 4 ГУ Держгеокадастру в Харківській області ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 01 листопада 2024 року скасовано постановою старшого слідчого № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 27 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року встановлено, що, після скасування ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2024 року постанови ст. слідчого відділення № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 27 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України, крім винесення постанови від 06 лютого 2025 року про відмову ОСОБА_3 в задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим та формування інформаційної довідки прокурором щодо актуальної інформації про земельну ділянку з кадастровим номером: :15:001:0421,загальною площею 62,9739 га, відомостей про вчинення в межах даного кримінального провадження будь яких слідчих чи процесуальних дій немає.

Скаржник зазначає та суд погоджується з тим, що ухвалою Кегичівського районного суду від 01 листопада 2024 року вже наголошувалося, що по даному кримінальному провадженні: не встановлені свідки за фактом невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17. Не перевірені відомості про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розмір, а також і правомірність дій посадових осіб, оскільки на момент розформування вказаної земельної ділянки, коли справа слухається у суді і остаточне рішення, яке набрало б законної сили, відсутнє, а отже існує спір.

Зазначеним вище обставинам та фактам ст. слідчого відділення не було надано правової оцінки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000268 від 12 березня 2024 року.

Щодо заперечень прокурора щодо відсутності спеціального суб`єкту злочину, суд зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять доказів що працівники ГУ Держгеокадастру не є посадовими особами (документів про їх повноваження).

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови від 07 лютого 2025 року, вказано, що ГУ Держгеокадастру Харківської області та через поділ спірної земельної ділянки не мав реальної можливості виконати рішення суду, проте відповідачем по справі №624/271/17 було ГУ Держгеокадастру Харківської області у всіх судових інстанціях, це означає, що він знав про судове рішення та його обов`язковість його виконати. Відсутність виконавчого листа не звільняє від відповідальності виконання рішення суду.

Враховуючи зміст мотивувальної частини постанови, що оскаржується та з матеріалів кримінального провадження дослідженого в судовому засіданні вбачається, що під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні слідчим не були проведені всі необхідні та достатні слідчі дії. Також і ті, на які звернено увагу в ухвалі від 01 листопада 2024 року, а саме не встановлені свідки за фактом невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17.

Не перевірені відомості про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розмір, а також і правомірність дій посадових осіб, оскільки на момент розформування вказаної земельної ділянки, коли справа слухається у суді і остаточне рішення, яке набрало б законної сили, відсутнє, а отже існує спір.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 07 серпня 2025 року у справі № 624/604/24 скаргу ОСОБА_3 - задоволено, та було скасовану постанову начальника відділення № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 від 07 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року встановлено, що, після скасування ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 07 серпня 2025 року постанови ст. слідчого відділення № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 07 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України, крім винесення постанови від 01 вересня 2025 року про відмову ОСОБА_3 в задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим, направлення доручення у порядку ст. 40 КПК України щодо проведення слідчих (розшукових) дій, а саме щодо встановлення свідків кримінального правопорушення від 07.10.2025 та отримання рапорту ст. оперуповноваженого СКП Берестинського РВП ГУНП в Харківській області щодо неможливості встановлення свідків чи очевидців вчинення кримінального правопорушення від 10.10.2025, роздруківкою з сайту постанови Кабінету міністрів України № 15 від 14.01.2015 «Про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» та Положення «Про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», відомостей про вчинення в межах даного кримінального провадження будь яких слідчих чи процесуальних дій немає.

Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування в попередній ухвалі суду було вказано на недоліки проведеного досудового розслідування, однак, неповнота досудового розслідування слідчим не була усунута, не в повному обсязі було проведено слідчі дії та слідчим було знову прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Вищезазначене свідчить про формальне відношення слідчого до перевірки доводів, зазначених в заяві скаржника, що потягло порушення проведення усіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov ОСОБА_5 Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «Кулік проти України», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо.

В кримінальному провадженні цього зроблено не було, оскільки після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження від 07.02.2025 слідчим не було проведено жодної слідчої дії, а надане доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, а саме встановити свідків не виконано, отже слідчий не в повній мірі здійснив досудове розслідування. Крім цього, не були перевірені відомості про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розмір, а також і правомірність дій посадових осіб, про що було зазначено в ухвалі Кегичівського районного суду Харківської області від 07.08.2025.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що оскаржувана постанова була прийнята ст. слідчим органу досудового розслідування під час провадження в Кегичівському районному суді Харківської області у справі №624/604/24 за скаргою адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_3 , на постанову того ж самого ст. слідчого відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 01.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000268 від 12.03.2024 та до прийняття судом рішення за наслідками розгляду зазначеної скарги у кримінальному провадженні №0000268 від 12.03.2024.

Отже, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві заявника про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в ході проведення досудового розслідування слідчим не проведено всіх можливих та необхідних слідчих дій, на підставі яких він мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

Орган досудового розслідування зобов`язаний провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.

Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявника.

З наведених підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження та його направлення для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно виконати всі необхідні слідчі дії, передбачені КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вбачає, що скарга адвоката заявника ОСОБА_3 ОСОБА_5 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова ст. слідчого відділення № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 10.10.2025 про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 , в особі представника адвоката ОСОБА_5 , строк на оскарження постанови старшого слідчого СВ №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 10 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року.

Скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого відділення № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 10 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого відділення № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 10 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000268, внесеноого в Єдиний реєстр досудового розслідування 12 березня 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000268 від 12.03.2024 повернути до Відділення №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 05.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1