Справа №295/8980/25
УХВАЛА

14.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участі учасників судового засідання:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

представника потерпілих ОСОБА_16

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000581 від 24.08.2024 про обвинувачення

ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

встановив:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. Своє клопотання він обґрунтував тим, що ризики, передбачені пп.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшились та продовжують існувати на даний час.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вина його ще не доведена, ризики відсутні.

Захисник ОСОБА_15 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити розмір застави.

Представник потерпілих поклався на розсуд суду.

Інші обвинувачені та їх захисники підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, встановив наступне.

Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до закінчення строку дії даного запобіжного заходу суд не може закінчити розгляд справи.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України на стадії досудового розслідування, під час застосування запобіжного заходу або продовження строку його дії має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обгрунтована підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Під час судового розгляду і вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обгрунтованості підозри не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, до завершення судового розгляду, оцінка обґрунтованості підозри (обвинувачення) є передчасною, оскільки вона не може бути надана без дослідження усього комплексу наявних у справі доказів, а відтак оцінку доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, суд буде надавати лише в нарадчій кімнаті.

Відповідно ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на учасників у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

ОСОБА_6 1996 року народження, раніше неодноразово судимий, зокрема і за вчинення умисного тяжкого злочину, в даному провадженні обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, через 2 тижні після постановлення вироку від 06.08.2024, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, не одружений, дітей чи утриманців не має.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про доведеність існування ризиків ухилення від суду, впливу на свідків, потерпілих, під загрозою тяжкості покарання, вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані щодо його попередніх судимостей. Тобто прокурором обґрунтовано існування ризиків, передбачених пп.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, зокрема і цілодобовий домашній арешт, застава, не здатні запобігти вказаним ризикам.

За приписами п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відносно потерпілого.

Керуючись ст.ст. 177-183, 331 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 14.03.2026 року без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2