Провадження № 11-кп/824/3332/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадженняза апеляційною скаргою захисника на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000372 від 17.04.2020 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 746-VII від 21.02.2014), ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011)у зв`язку з закінченням строків давності. Ухвалою вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачуєтьсяу незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів, вчиненому службовою особою із застосуванням фізичного насильства, на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001); перевищенні влади та службових повноважень, вчиненому працівником правоохоронного органу, що супроводжувалось болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого ОСОБА_9 діями, за відсутності ознак катування, на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.4 ст.41 ч.2 ст.365 КК України (в редакції Закону України № 746-VII від 21.02.2014); складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинених за попередньою змовою групою осіб, на виконання явно злочинного наказу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011).

Станом на 30.11.2013 ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді міліціонера-альпініста штурмового взводу № 1 роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення "Беркут", підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві (надалі по тексту - ПМО "Беркут") та, будучи співробітником високомобільного спеціального підрозділу міліції, обвинувачений здійснював функції представника державного озброєного органу виконавчої влади, тобто був службовою особою.

Проте, у період часу з 30.11.2013 по 06.12.2013, перебуваючи на посаді міліціонера-альпініста, будучи службовою особою правоохоронного органу, вчинив дії на виконання злочинного наказу та за попередньою змовою групою осіб, порушуючи вимоги ст. 3, 19, 28, 29, 34, 39, 60, 64, 68 Конституції України, ст. 1-3,5, 10, 12-15, 12-15, 20 Закону України "Про міліцію", п. 1 Статуту патрульно-постової служби міліції України, що затверджений наказом МВС України від 28.07.1994 № 404, Положення про підрозділ міліції особливого призначення "Беркут", затвердженого наказом МВС України від 18.05.2004 № 529, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України віл 04.102013№ 950, а також інших законів, підзаконних та міжнародних нормативно-правових актів, використав своє службове становище і надані чинним законодавством владні повноваження для вчинення тяжкого кримінального правопорушення, а також середньої тяжкості та кримінальногопроступку - перевищення влади та службових повноважень, незаконногоперешкоджання проведенню зборів та мітингів, а також службового підроблення.

На той час, починаючи з 21.11.2013, громадяни, зібравшись на МайданіНезалежності у м. Києві та прилеглій до нього території, реалізовували своє конституційне право на мирні зібрання.

Зокрема, з 21.11.2013 по 30.11.2013 до Київської міської державної адміністрації від народних депутатів України, громадських організацій та об`єднань, політичних партій та громадян, відповідно до ч. 1 ст. 39 Конституції України надійшли численні письмові повідомлення та заяви на проведення мітингів та демонстрацій на вулицях центральної частини м. Києва.

Головою правління Всеукраїнської громадської організації "Коаліція Учасників Помаранчевої Революції" ОСОБА_10 26.11.2013 на ім`я голови Київської міської державної адміністрації було направлено повідомлення про проведення з 00 год. 00 хв. 27.11.2013 безстрокового мирного зібрання громадян на Майдані Незалежності в м. Києві, яке було зареєстровано в Київській міській державній адміністрації 27.11.2013 за № 40248.

Незважаючи на відсутність судового рішення про заборону щодо реалізації права на проведення мітингів, мирного зібрання на території Майдану Незалежності в м. Києві, 30.11.2013 у період часу з 04 год. 11 хв. до 04 год. 22 хв., керівництво ГУ МВС України в місті Києві (матеріали відносно яких виділено в окремі провадження), діючи за попередньою змовою групою осіб та за пособництвом голови Київської міської державної адміністрації (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, які проходили на Майдані Незалежності у м. Києві, організували перевищення службових повноважень співробітниками ПМОП "Беркут" та військовослужбовцями ВВ МВС України.

Так, 30.11.2013 в період з 3-ї год. до 03:20 заступнику начальника Головного управління - начальнику міліції громадської безпеки ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , який знаходився в адміністративному приміщенні ГУ МВС України в м. Києві, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15, надійшов злочинний наказ від начальника ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_12 , який, у свою чергу, діяв за наказом вищого керівництва та за попередньою змовою з невстановленими особами, організувати витіснення громадян з Майдану Незалежності у м. Києві, які там перебували і реалізовували конституційне право на мирні зібрання та не чинили будь-яких протиправних дій, із залученням працівників ПМОП "Беркут", підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, а також військовослужбовців внутрішніх військ МВС України, як приданих сил (надалі по тексту - ВВ МВС України) для охорони громадського порядку.

Діючи умисно, на виконання явно злочинного наказу, заступник начальника Головного управління - начальник міліції громадської безпекиГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_11 , будучи керівником правоохоронного органу, ігноруючи вимоги Конституції України та інших нормативно-правових актів, якими унормований порядок проведення зборів, мітингів та демонстрацій, віддав незаконний наказ про організацію витіснення з території Майдану Незалежності в м. Києві громадян, які реалізовували своє конституційне право на мирне зібрання, начальнику управління громадської безпеки ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 та заступнику начальника управління - начальнику відділу забезпечення масових заходів управління громадської безпеки ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_14 , які були керівниками нарядів працівників міліції, залучених до охорони громадського порядку на Майдані Незалежності у м. Києві 29-30.11.2013.

Надалі ОСОБА_13 , діючи на виконання вищевказаного явно злочинного наказу ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та безумовного, у разі їх вчинення, порушення законних прав та інтересів громадян, які на законних підставах знаходились на Майдані Незалежності у місті Києві, прибув на вулицю Інститутську, 1 у місті Києві, де у цей час вже перебували ОСОБА_15 та інші особи командного складу ПМОП "Беркут".

У цьому місці ОСОБА_13 довів до вищевказаних осіб отриманий від ОСОБА_11 наказ та план щодо силового звільнення Майдану Незалежності від мітингувальників під приводом необхідності завезення конструкцій Новорічної ялинки та монтажних робіт.

При цьому ОСОБА_15 та інші особи, являючись працівниками правоохоронного органу, яким було достовірно відомо, що громадяни, які у цей час перебували на Майдані Незалежності, знаходились там на законних підставах та реалізовували своє право на мирне зібрання, рішень судів про заборону проведення мітингів на Майдані Незалежності та відкритих виконавчих проваджень про примусове звільнення площі від присутності цих громадян не існувало, останні порушень громадського порядку не допускали і не становили будь-якої загрози національній безпеці, всупереч дійсним інтересам служби, які полягали в забезпеченні виконання службових обов`язків начальницьким складом органів внутрішніх справ у суворій відповідності до вимог законодавства, натомість діючи з мотивів кар`єризму, особистої лояльності до свого керівництва та готовності у зв`язку з цим виконувати накази, не зважаючи на їх очевидну незаконність, погодилися взяти участь у незаконному витисненні громадян з Майдану Незалежності у м. Києві із застосуванням сили та спеціальних засобів без передбачених законодавством підстав.

Надалі, заступник начальника управління - начальник відділу забезпечення масових заходів управління громадської безпеки ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_14 віддав наказ на вишиковування військовослужбовців внутрішніх військ МВС України по периметру Майдану Незалежності вздовж вулиць Інститутської, Городецького та Хрещатик з метою забезпечення витіснення учасників мирного зібрання у визначеному співробітниками ПМОП"Беркут" напрямку, недопущення повернення осіб, що приймали участь у мирному зібранні на Майдані Незалежності та прибуття на площу мешканців міста Києва, а також інших осіб на підтримку мітингувальників.

Після цього, близько 4-ї години ОСОБА_13 віддав наказ про початок руху співробітників ПМОП "Беркут" та їх переміщення зі сторони вул. Інститутської на прилеглу до Монументу Незалежності територію Майдану Незалежності з метою зайняття позицій для подальшого витіснення громадян, які концентрувались, зокрема, на сходах Монументу Незалежності, реалізовували своє право на мирне зібрання та будь-яких порушень громадського порядку не здійснювали.

ОСОБА_8 з метою виконання вищевказаного наказу приблизноо 04:05 30.11.2013 прибув за вищевказаних обставин разом з іншими залученими до несення служби працівниками ПМОП "Беркут", підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві безпосередньо на прилеглу до Монументу Незалежності територію Майдану Незалежності та був залучений за вищевказаних обставин до виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу, демонструючи начальницькому складу вказаного підрозділу міліції та один одному попередню змову та згоду на спільне виконання вказаного явно кримінально протиправного (злочинного) наказу, усвідомлюючи при цьому, що протиправне перешкоджання проведенню мітингу та застосування насильства до його учасників буде ними здійснюватися спільно та одночасно, не висловлюючи будь-яких заперечень продовжували діяти узгоджено за єдиним планом на виконання явно злочинного наказу керівництва ГУ МВС України в м. Києві, командира полку міліції особливого призначення "Беркут", підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_15 та інших осіб начальницького складу полку.

Так, незважаючи на відсутність судового рішення про заборону щодо реалізації права на проведення мітингів, мирного зібрання на території Майдану Незалежності в м. Києві 30.11.2013 у період часу 04:11 до 04:22, з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, співробітники ПМОП "Беркут", перевищуючи службові повноваження, надмірно та безпідставно застосували фізичне насильство, спеціальні засоби, зокрема кийки "ПР" та "Томфа", а також вчинили болісні і такі, що ображають особисту гідність дій, відносно учасників мирного зібрання, внаслідок чого учасникам мітингу спричинено фізичний біль та заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та близько 300 учасників мирного зібрання були витіснені від Монументу Незалежності, пам`ятника засновникам Києва до проїжджої частини вул. Хрещатик.

Окрім того, співробітники ПМОП "Беркут" у період з 04:11 до 04:22 30.11.2013, перебуваючи на Майдані Незалежності в м. Києві, діючи умисно, на виконання явно злочинного наказу керівництва, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, перевищуючи владу та службові повноваження, із застосуванням заходів фізичного впливу, незаконно затримали 35 учасників мітингу, 34 з яких (в тому числі потерпілого ОСОБА_9 ) у подальшому було доставлено до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, та 1 - до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві.

Водночас, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді міліціонера-альпініста штурмового взводу № 1 роти спеціального призначення ПМОП "Беркут", підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, будучи службовою особою, вчинив дії, які виразились у незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів.

У ході виконання вищевказаного явно кримінально протиправного (злочинного) наказу на незаконне перешкоджання реалізації проведенню мирних зборів громадян на Майдані Незалежності в м. Києві ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з мотивів власного кар?єризму, хибно розуміючи інтереси служби, діючи на виконання злочинного наказу керівників ПМОП "Беркут", підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, що надійшов від командира полку ПМОП "Беркут"», підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_15 та інших осіб начальницького складу полку, усвідомлюючи незаконність своїх дій та порушення законних прав осіб у разі їх вчинення, діючи умисно, спільно із невстановленими співробітниками ПМОП "Беркут", 30.11.2013 року приблизно о 04:20, знаходячись на пішохідній частині вул. Інституцької (навпроти будинку по вул. Хрещатик, 7/11 в м. Києві (зі сторони непарної нумерації будинків), виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу та насильства, а також здійснення адміністративного затримання особи, підбігли до ОСОБА_9 та, вважаючи, що він є учасником мирного зібрання на Майдані Незалежності, з метою незаконного припинення його подальшої участі у зборах та мітингах, із застосуванням фізичної сили збив його з ніг на асфальт, при цьому достовірно усвідомлюючи, що він не вчиняв будь-яких адміністративних правопорушень.

ОСОБА_8 , знаходячись у вказаному місці, діючи спільно із невстановленими співробітниками ПМОП "Беркут", виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, схопили ОСОБА_9 за руки та ноги з різних сторін і одразу понесли в напрямку спеціального автомобіля ("автозаку"), який перебував на проїжджій частині вул. Інституцької в м. Києві, чим вчинили дії, що ображають особисту гідність потерпілого та унеможливили подальшу участь потерпілого у мирному зібранні.

При цьому, один із невстановлених працівників ПМОП "Беркут" з метою подавлення волі особи, в присутності ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 два удари кулаком в область живота, після чого ОСОБА_8 та двоє інших невстановлених співробітників ПМОП "Беркут" помістили ОСОБА_9 в середину спеціального автомобіля ("автозаку"), кинувши його на підлогу, таким чином продовжуючи застосовувати до потерпілого фізичне насильство та вчиняти дії, що ображають його особисту гідність.

У подальшому, 30.11.2013 року приблизно о 05:45, ОСОБА_9 разом з іншими затриманими учасниками мирної акції протесту доставлено в приміщення Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, яке розташоване по вул. Герцена, 9 в м. Києві, для складання протоколів про адміністративне затримання та про адміністративне правопорушення.

Після цього ОСОБА_8 30.11.2013 у невстановлений час, перебуваючи у приміщенні Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, яке розташоване по вул. Герцена, 9 у м. Києві, діючи умисно та за вказівкою невстановленого співробітника органів внутрішніх справ, з метою створення обставин законності своїх протиправних дій щодо перешкоджання проведенню 30.11.2013 зборів, мітингів на Майдані Незалежності в м. Києві, безпідставного затримання ОСОБА_9 , для штучного створення доказів ніби то вчинення останнім 30.11.2013 адміністративних правопорушень, а також для надання правомірності його адміністративного затримання іншими невстановленими співробітниками ПМОП "Беркут" та подальшого притягнення судом до адміністративної відповідальності, власноручно склав, підписав і надав (передав) невстановленому співробітнику органів внутрішніх справ завідомо неправдиві офіційні документи - два рапорти (один рапорт датований 30.11.2013, інший рапорт - без зазначення дати складання) на ім`я начальника РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_16 про затримання ним ОСОБА_9 30.11.2013 за вчинення нібито дрібного хуліганства та злісної непокори законним вимогам працівника міліції на Майдані Незалежності в м. Києві.

У подальшому, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою посадовою особою - заступником начальника сектору дільничних інспекторів міліції 3-го відділу міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_17 , 30.11.2013 приблизно о 7-й годині у приміщенні Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві на підставі письмових доказів, в тому числі, складених та наданих (переданих) ОСОБА_8 рапортів, відносно ОСОБА_9 , складено протокол серії КИ № 0155966 від 30.11.2013 про адміністративне затримання за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), протокол серії КИ № 156096 від 06.12.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), протокол серії КИ № 0155961 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимогам працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця).

Надалі вказані протоколи разом із рапортами ОСОБА_8 про затримання ОСОБА_9 , а також іншими матеріалами надіслано 02.12.2013 для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення № 761/32217/13-п відносно ОСОБА_9 та дослідження наявних доказів (у тому числі рапорту ОСОБА_8 ), постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_18 від 02.12.2013, протокол серії КИ № 0155961 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП та інші матеріали повернуто начальнику Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві для належного оформлення та виконання вимог ст. 256 КУпАП.

У подальшому, 06.03.2014 виконувач обов`язків прокурора Шевченківського району міста Києва звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду міста Києві про звільнення ОСОБА_9 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 185 КУпАП. До зазначеного клопотання прокурором долучено також матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_9 , в тому числі, рапорт, складений ОСОБА_8 .

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення № 761/6858/14-п та дослідження наявних доказів (у тому числі, й відповідного рапорту ОСОБА_8 про затримання ОСОБА_9 ), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_18 від 07.03.2014 провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Також за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення № 761/32209/13-п та дослідження наявних доказів (у тому числі рапорта, складеного ОСОБА_8 про затримання ОСОБА_9 за ст. 173 КУпАП), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_19 від 02.12.2013, протокол серії КИ № 0155966 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП та інші матеріали повернуто начальнику Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві для належного оформлення та виконання вимог ст. 256 КУпАП.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи умисно та за вказівкою невстановленого співробітника органів внутрішніх справ, з метою надання законного вигляду своїм протиправним діям щодо перешкоджання проведенню зборів, мітингів на Майдані Незалежності в м. Києві та безпідставного адміністративного затримання ОСОБА_9 , а також для штучного створення доказів нібито вчинення останнім 30.11.2013 протиправних дій, передбачених ст. 173 КУпАП, у невстановлений час та у невстановленому місці, власноручно склав, підписав і надав (передав) невстановленому співробітнику органів внутрішніх справ завідомо неправдивий офіційний документ - додатковий рапорт від 04.12.2013 про затримання ОСОБА_9 за вчинення ним 30.11.2013 нібито дрібного хуліганства на Майдані Незалежності в м. Києві.

У подальшому, заступник начальника сектору дільничних інспекторів міліції 3-го відділу міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві капітан міліції ОСОБА_17 у невстановлений час та у невстановленому місці, на підставі, в тому числі додаткового ОСОБА_20 від 04.12.2013, склав протокол серії КИ № 156096 від 06.12.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство) ОСОБА_21 .

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення №761/33265/13-п та дослідження наявних доказів, у тому числі, додаткового ОСОБА_20 від 04.12.2013 про затримання ОСОБА_9 , постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_19 від 24.12.2013 провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

25.07.2024 року захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 за згодою з обвинуваченим подав клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,зазначивши, що події, які інкримінуються ОСОБА_8 за обвинувальним актом, відбулися в ніч на 30.11.2013 на Майдані Незалежності у м. Києві і на час розгляду кримінального провадження з тих подій минуло більш ніж 10 років.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2020 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 746-VII від 21.02.2014), ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011) у зв`язку із закінченням строків давності.

Мотивуючи ухвалу, суд встановив, що оскільки відповідно до ст. 49 КК України строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення описаних вище кримінальних правопорушень, події яких мали місце у листопаді і грудні 2013 року, на момент розгляду відповідного клопотання закінчилися, кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник проситьзмінити резолютивну частину ухвали на речення наступного змісту: Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України (в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001), ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України № 746-VII від 21.02.2014), ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011) у зв`язку з закінченням строків давності.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ст. 372 КПК України не передбачено визнання вини обвинуваченого під час постановлення ухвали суду про закриття кримінального провадження за ст. 49 КК України (звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності).

Разом з тим, суд першої інстанції в редакції повного тексту ухвали від 14.01.2025 року по суті визнав вину ОСОБА_8 , визначивши, що звільнення проводиться за вчинення ним кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, якийзаперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона непідлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули визначені законом строки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках , передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Дотримуючись вимог передбачених ст. 284, 286 КПК України, суд першої інстанції розглянув вищезазначене клопотання захисника, погоджене з обвинуваченим та ОСОБА_22 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому, суд відповідно до ст. 372 КПК України, зазначив в ухвалі правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалось ОСОБА_8 , суть питання що вирішується ухвалою; встановлені судом обставини щодо наявності законних підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви з яких суд виходить при постановленні свого рішення.

Ухвала суду першої інстанції, всупереч доводам апеляційної скарги, не містить висновків про доведеність висунутого ОСОБА_8 обвинувачення чи про його винуватість у інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Законодавцем передбачено процесуальне право відмовитися від закриття провадження та наполягати на дослідженні доказів з метою встановити свою невинуватість.

Тоді як заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на стадії судового розгляду передбачає, що обвинувачений фактично відмовляється від такої процедури, а закриття кримінального провадження з цих підстав не вказує про його невинуватість, тобто не реабілітує його за вчинені дії.

До того ж норма ст. 49 КК України у своєму змісті закріплює те, що від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності особа може бути звільнена, якщо саме з дня вчинення нею кримінального правопорушення минули певні строки.

Тобто обов`язковою умовою звільнення особи саме від кримінальної відповідальності, а не від покарання, на підставі ст. 49 КК України, є визнання факту, що така особа вчинила кримінальне правопорушення, лише в такому випадку можливо обчислити відповідні строки давності.

При цьому за умови, що обвинувачений наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, однак не визнає вину за пред`явленим обвинуваченням, не звільняє суд від обов`язку невідкладно розглянути таке клопотання та задовольнити його за наявності для цього підстав, та позбавляє можливості досліджувати докази у справі, враховуючи, що розгляд такого клопотання для суду є першочерговим.

У цьому провадженні обвинувачений звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження здійснено з нереабілітуючих підстав, тому вимоги апеляційної скарги про внесення змін в резолютивній частині вироку із зазначенням «за вчинення кримінальних правопорушень» на «за ознаками кримінальних правопорушень» суперечить вимогам ч.1 ст.49 КК України, не змінить правової природи та правових наслідків застосування такого інституту кримінального права як звільнення від кримінальної відповідальності.

Також не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухваленню законного рішення, і та обставина, що захиснику судом була надана копія резолютивної частини судового рішення, яка за своїм змістом несуттєво відрізняється від оригіналу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги захисника безпідставними.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин судове рішення є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: