УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/2104/25

Провадження № 1-кс/486/355/2025

12 листопада 2025 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю начальника Південноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , без участі власника майна ОСОБА_4 , користувача майна ОСОБА_5 , розглянув клопотання начальника Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2025 року за №0000363, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт у кримінальному провадженні за №0000363 від 03 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, на вилучений 03 листопада 2025 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «110217», зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_4 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , який знаходиться на зберіганні у відділенні поліції №3 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області, що полягає у забороні відчуження, користування та розпоряджання майном.

Клопотання прокурор мотивує тим, що в СВ Відділеннм поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000363, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 листопада 2025 року за ч. 1 ст. 382 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 03 листопада 2025 року до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області про те, що близько 03 листопада 2025 року на 106 км автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» області було зупинено транспортний засіб марки «ЗАЗ», моделі «110217», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , та встановлено, що останній згідно рішення суду позбавлений права керування транспортними засобами, тобто є таким, що умисно не виконує рішення суду, що набрало законної сили.

03 листопада 2025 року проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області транспортний засіб автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «110217», зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_4 , мешканцем АДРЕСА_1 та у фактичному користуванні перебуває у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

03 листопада 2025 старшим слідчим СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом.

На підставі викладеного, враховуючи, що даний транспортний засіб має значення речового доказу, то з метою забезпечення його збереження, як речового доказу, необхідно накласти на нього арешт.

Зважаючи на те, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, а також враховуючи те, що під час подальшої експлуатації даного транспортного засобу до завершення проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, він може бути відчуженим, знищеним, або зазнати конструктивних змін у наслідок капітального та поточного ремонтів в ході обслуговування, в тому числі пов`язаних з амортизаційним зносом частин, вузлів та агрегатів транспортного засобу внаслідок їх звичайної експлуатації, що може негативно відбитися на ході та результатах слідства, звернувся з клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Власник та користувач майна в судове засідання не з`явились, про дату, час, та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Заслухавши прокурора, дослідивши докази, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2025 року за №0000363 внесені відомості за ч. 1 ст. 382 КК України. Короткий виклад обставин: 03 листопада 2025 року до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області про те, що близько 03 листопада 2025 року на 106 км автодороги Н-24 «Благовіщенське Миколаїв» області було зупинено транспортний засіб марки ЗАЗ, моделі 110217, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено, що останній згідно рішення суду позбавлений права керування транспортними засобами, тобто є таким, що умисно невиконує рішення суду, що набрало законної сили.

Постановою від 03 листопада 2025 року призначено групу слідчих у кримінальному провадженні.

Постановою від 04 листопада 2025 року призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду від 03 листопада 2025 року, в ході огляду на 106 км автодороги Н-24 «Благовіщенське Миколаїв» області виявлено та вилучено до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області транспортний засіб автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «110217», зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою старшого слідчого від 03 листопада 2025 року вилучений матеріальний об`єкт визнано речовим доказом.

Як вбачається з інформаційної довідки на 03 листопада 2025 року власником автомобіля марки «ЗАЗ», моделі «110217», зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Розглядаючи клопотання прокурора про арешт майна слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено у клопотанні факт того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи третіх осіб, про який йдеться в його клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події в межах кримінального провадження № 0000363.

Зокрема у клопотанні не наведено жодних відомостей про те, що транспортний засіб є об`єктом кримінального правопорушення, не вказано яким саме чином зазначений в клопотанні автомобіль, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, не вказано, які саме експертизи транспортного засобу заплановані в рамках даного кримінального провадження та з якою метою вони мають бути проведені. Крім того, керував транспортним засобом не власник майна, а інша особа. Диспозиція ч. 1ст. 382 КК України не передбачає спричинення шкоди та такої міри покарання як конфіскація знарядь вчинення злочину.

Отже арешт зазначеного у клопотанні майна може призвести до порушення прав відповідного власника на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя не вбачає підстав для арешту автомобіля марки «ЗАЗ», моделі «110217», зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Начальнику Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2025 року за №0000363 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1