В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000611, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 01.02.2021 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, звільнився 28.06.2024;

- 09.01.2025 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , будучи протягом року, а саме - 09.01.2025 року засудженим Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Зокрема, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 18 годин 18 хвилин 26.06.2025 року, а саме до часу фактичного виявлення та затримання працівниками поліції, ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Анатолія Солов`яненка в місті Києві, в зоні зелених насаджень, знайшов пластикову колбу з кристалічною речовиною світлого кольору, а саме з психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , будучи особою, що періодично вживає психотропні речовини, власноруч підняв вищевказану пластикову колбу з кристалічною речовиною світлого кольору, а саме з психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, тим самим вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 поклав до кишені кофти, в яку був одягнутий, незаконно придбану психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, тим самим почав незаконно її зберігати при собі, для власного вживання без мети збуту.

Так, 26.06.2025 за адресою: м. Київ, вул. Анатолія Солов`яненка, 12, о 18 год. 18 хв., працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 .

В подальшому, 26.06.2025 в період часу з 18 год. 43 хв. до 18 год. 48 хв., під час особистого обшуку ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено зкишені кофти, в яку останній був одягнутий, пластикову колбу з кристалічною речовиною світлого кольору, яку останній зберігав при собі для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Згідно висновку експерта, надана на дослідження речовина світлого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP у речовині становить 0,39 г.

PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - PVP, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: від 0,15 г.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто вчинення незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, повідомив, що він будучи раніше не судимою особою, у 2021 році був засуджений Дніпровським районним судом міста Києва за крадіжки до трьох років позбавлення волі та коли звільнився у 2024 році по відбуттю покарання, через певні обставини почав вживатиPVP. Так у червні 2025 року, перебуваючи по вулиці Анатолія Солов`яненка в місті Києві, у кущах він знайшов пластикову колбу з кристалічною речовиною світлого кольору, оскільки на той час він вживав психотропні речовини, то залишив його при собі та невдовзі був зупинений працівниками поліції, яким повідомив про наявність у нього психотропної речовини, яка згодом була вилучена. З приводу вказаних подій щиро розкаюється, протиправність своїх дій та їх наслідки усвідомлює. Просив не позбавляти його свободи, запевнив суд, що він зробив для себе належні висновки.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання щодо долі речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що 09 січня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд виходить з положень ст. 50 КК України згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами. Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягало у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі час, місце, спосіб учинення, крім того, обвинувачений добровільно розповів про обставини вчиненого, і саме вказана позиція обвинуваченого забезпечила виконання таких завдань кримінального провадження як швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд. Окрім того, обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки.

Обставин, що обтяжують покарання, обвинувальний акт не містить, а суд позбавлений можливості вийти за межі висунутого обвинувачення, у даній ситуації згідно ч. 3 ст. 337 КПК України.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує, обставину, яка пом`якшує покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Зважаючи на фактичні конкретні обставини у даному кримінальному провадженні, повне визнання обвинуваченим своєї провини, щире каяття, суд дійшов висновку за можливе призначити обвинуваченому покарання у мінімальних межах санкції статті у виді позбавлення волі.

До такого висновку суд дійшов також, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого, з огляду на конкретні обставини справи.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України, а також ст. 75 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Крім того, судом враховується, що 09 січня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України.

Кримінальне правопорушення, за яким ОСОБА_5 засуджується цим вироком, вичинено 26 червня 2025 року.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення після постановлення попереднього вироку, суд приходить до висновку про необхідність засудження останнього із застосуванням ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва за правилами ст. 72 КК України, оскільки частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або частково приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає остаточне покарання за сукупністю вироків.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний під час досудового розслідування слід залишити без змін.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання 2 (два) дні позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09.01.2025 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) днів позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення за цим кримінальним провадженням - 26 червня 2025 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Застосований ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 серпня 2025 року (справа №755/15996/25), відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень, 60 копійок.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

- психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP масою 0,39 г. та ємність (квитанція № 024659) - знищити;

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6