Справа № 372/6135/25
Провадження 1-кп-450/25
ухвала

24 листопада 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області матеріали кримінального провадження №0000065 від 19.03.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч.ч.3,4 ст. 358, ч.3 ст.209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2025 у підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 ОСОБА_9 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, серед інших, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та Формулювання обвинувачення. Однак зазначений обвинувальний акт не містить таких даних, а зазначені у ньому обставини справи і зазначене формулювання обвинувачення не відповідає дійсності і фактичним обставинам справи. Формулювання обвинувачення насичено загальними фразами і не містить посилання на конкретні дії, які вчинив ОСОБА_11 і які б містили склад злочину. Обвинувальний акт не містить відомостей про дату час місце та спосіб (конкретні дії) які свідчили би про участь ОСОБА_12 у групі за попередньою змовою та вчинення дій направлених на виготовлення підробленого документа. У обвинувальному акті не розкрито і залишається незрозумілою кримінальна роль ОСОБА_12 як члена групи осіб які досягли попередньої змови.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, за ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити, серед іншого, анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір пропонованої винагороди викривачу.

Проаналізувавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000065 від 19.03.2024 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч.ч.3,4 ст. 358, ч.3 ст.209 КК України, на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суд не вбачає в ньому недоліків, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. При цьому, чинним КПК України не передбачено повноваження суду, до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи, перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо.

Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 зазначив, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Прокурор є самостійною процесуальною фігурою і кримінальний процесуальний закону не дозволяє суду втручатися в формулювання обвинувачення до стадії ухвалення судового рішення шляхом надання стороні обвинувачення вказівок, рекомендацій чи вчиненням інших дій, як таких, що порушують як принципи змагальності сторін, так і принцип диспозитивності.

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті в такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

І, відповідно, відповідальність за неконкретизоване обвинувачення, яке не дозволило стороні захисту здійснити ефективний захист, гарантований їй ст. 6 Конвенції, нестиме сторона обвинувачення, але за результатами судового розгляду, який закінчується постановленням судового рішення.

Суд наголошує, що обставини, викладені в обвинувальному акті, обґрунтованість сформульованого обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.

Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду і якщо невідповідність передбачена ст. 291 КПК України.

З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.

До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченогост.373 КПК, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст. 318-380 КПК України.

Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то питання зміни обвинувачення можливо вирішити шляхом застосування вимог ст. 337-339 КПК.

Із огляду на викладене, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого, про невідповідність обвинувального акта в даному кримінальному провадженні задоволенню не підлягає,

На підставі викладеного та керуючись статтями 290, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 ОСОБА_14 про повернення обвинувального акту прокурору -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний 25.11.2025

Суддя ОСОБА_1