Провадження №1-кп/522/2774/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 15.05.2025 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

суд -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

14.05.2025 року, приблизно о 14 годині 45 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, буд. 2, де побачив потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, та переслідуючи мету незаконного збагачення, в період дії воєнного стану, двома руками схопив наплічну сумку, бордового кольору, вартістю 3000 гривень, що перебувала у лівій руці потерпілої, силою вирвав сумку, в якій перебували особисті речі ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», у чохлі червоного кольору, з сім-картою оператора «Kyivstar» з номером телефону НОМЕР_1 , вартістю 4100 гривень, гаманець, з блискавою бежевого кольору, вартістю 800 гривень, в якому перебували грошові кошти у кількості 1000 гривень та посвідка на постійне проживання на ім`я ОСОБА_8 та на ім`я ОСОБА_9 .

В подальшому, ігноруючи вимоги ОСОБА_7 повернути їй сумку з особистими речами, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 8900 гривень.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Крім того, 14.05.2025 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 одразу після відкритого викрадення майна потерпілої, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , перевіривши вміст викраденої сумки і встановивши, що у ній знаходяться посвідки на постійне проживання на ім`я ОСОБА_8 та на ім`я ОСОБА_9 , що є документом, що посвідчує особу іноземця та підтверджує законні підстави для постійного проживання в Україні, діючи умисно та не вживаючи будь-яких заходів до їх повернення, усвідомлюючи, що ці документи належать потерпілим та засвідчують важливі факти і події в їх житті і втрата яких суттєво утруднює реалізацію прав, свобод і законних інтересів потерпілих, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння ними, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, заволодів ними.

Зазначеними діями ОСОБА_4 , вичинив незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України у повному обсязі, та підтвердив, що 14.05.2025 року, приблизно о 14 год., 45 хв., він знаходячись біля будинку № 2 по вул. Колонтаївській в м. Одесі відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_7 . Вартість викраденого майна на загальну суму 8900 гривень він не оспорює. Крім того, він заволодів важливими документами потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , а саме посвідками на постійне проживання. У вчиненому ОСОБА_4 щиро покаявся. Також ОСОБА_4 зазначив, що заподіяну ним майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 було відшкодовано у повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що заподіяну майнову шкоду їй було відшкодовано у повному обсязі та майнових претензій до ОСОБА_4 вона не має.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви потерпілих про розгляд справи за їх відсутності, думки прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 .

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України за ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, та за ч.3 ст. 357 КК України за ознаками - незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.ст.65-68 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні кримінальні правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та кримінальних проступків.

ОСОБА_4 , є особою яка не має судимості в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, на утриманні дітей немає, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства, та призначає останньому мінімальне покарання у межах санкції ч. 4 ст.186, ч. 3 ст. 357 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень статей 69, 75 КК України суд не вбачає.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 394, 395, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, а саме з 15.05.2025 року по день набрання цього вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні: CD-R диски з записами з камер відеоспостереження - зберігати при матеріалах кримінального провадження; рюкзак чорного кольору, чоловічі кросівки чорного кольору, чоловічі штани чорного кольору з білими полосками по боках, чоловічу футболку чорного кольору з написом попереду «CHILL OUT» - повернути за належністю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: