Справа № 158/358/26
Провадження № 1-кс/0158/176/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000048 від 27.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області звернувся слідчий СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , з клопотанням про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000048 від 27.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 26.01.2026 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 діючи неумисно, з необережності, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 наніс тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої підреберної ділянки гр. ОСОБА_6 .

26.01.2026 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено ніж із слідами речовиною бурого кольору.

Вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000048 від 27.01.2026 за ст. 128 КК України, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання клопотання та розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.01.2026 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 діючи неумисно, з необережності, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 наніс тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої підреберної ділянки гр. ОСОБА_6 .

Відомості за даним фактом 27.01.2026р. внесені до ЄРДР за №0000048 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України.

26.01.2026 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено ніж із слідами речовиною бурого кольору. Вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000048 від 27.01.2026 за ст. 128 КК України, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події 26.01.2026 року, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт вищевказаного майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 26.01.2026 під час огляду місця події у АДРЕСА_1 майно, а саме: ніж із слідами речовини бурого кольору, тимчасово позбавивши можливості відчужувати, розпоряджатись та користуватись будь-яким чином ним до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1