н/п 1-кс/766/8254/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження №0000588 від 18.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчого СВ Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Пятихатського району, с. Виноградівка, громадянина України, українця, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що слідчим відділенням Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000588 від 18.03.2025 за підозрою: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Дніпропетровської області, Пятихатського району, с. Виноградівка, громадянину України, українцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю військової служби за контрактом до закінчення особливого періоду, на час вчинення кримінального правопорушення кулеметнику стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», раніше судимому: 21.04.2023 року Голосіївським РС м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, звільненому умовно-достроково 01.08.2024, невідбутий строк: 5 років 4 місяці 17 днів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2024 № 326-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2І02-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з подальшим неодноразовим його продовженням та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в Україні.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом до закінчення особливого періоду, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 2, 11, 16,49, 125, 126 Статуту, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно працювати над удосконаленням особистого стилю роботи, бути взірцем для особового складу відділення щодо виконання службових обов`язків, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2024 № 326-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у якій проходив військову службу ОСОБА_4 , здійснював виконання службових завдань за адресою: с. Мала Олександрівка, Бериславський район, Херсонська область.

02 лютого 2025 року, солдат ОСОБА_4 , не прибув з лікувального закладу, а саме з консультації лікаря хірурга та травматолога з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , до місця несення служби тимчасове розташування військової частини НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 та по 04.12.2025 проводив час на власний розсуд.

В подальшому, солдат ОСОБА_4 , вирішив тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, мотивуючи свої дії особистими обставинами, не пов`язаними із проходженням військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, в порушення ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 11, 16, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи 31.01.2025 направлений в лікувальний заклад на консультацію до хірурга і травматолога до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників, та без поважних причин 02.02.2025 не з`явився вчасно з вищевказаного лікувального закладу військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 тимчасового пункту дислокації у АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за межами розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, в період з 02 лютого 2025 року по 04.12.2025 солдат ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, солдат ОСОБА_4 документів, підтверджуючих поважність та законність відсутності на військовій службі, до військової частини не надавав.

За викладених вище обставин, ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом до закінчення особливого періоду та проходячи її на посаді стрільця стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи 31.01.2025 направлений в лікувальний заклад на консультацію до хірурга і травматолога до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників, та без поважних причин 02.02.2025 не з`явився вчасно з вищевказаного лікувального закладу військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 тимчасового пункту дислокації у АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за межами розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, та, як наслідок, ухилився від військової служби по 04.12.2025, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

04.12.2025, о 10 год. 56 хв., на підставі ст. 615 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, був затриманий ОСОБА_4 :

Цього ж дня, останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчинення кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- документами наданими військовою частиною НОМЕР_1 , щодо обставин нез`явлення вчасно на військову службу солдатом ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду від 18.11.2025;

- показами ОСОБА_7 , якій повідомив про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;

- показами ОСОБА_8 , якій повідомив про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;

- показами ОСОБА_9 , якій повідомив про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Так, з матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

З метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, першим ризиком, передбаченим п. 1 ст. 177 КПК України є ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину, у подальшому, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, може умисно ухиляється від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховатись від органів досудового розслідування та суду, може зникнути з місця постійного мешкання до іншої місцевості, країни, у зв`язку з чим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та, як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Отже, існує ризик того, що підозрюваний солдат ОСОБА_4 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у такий спосіб може та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджаючи таким чином встановленню істини по справі.

Крім того, солдат ОСОБА_4 вчинив умисний злочин пов`язаний з ухиленням від військової служби з 02 лютого 2025 року по 04.12.2025 переховувався від органів військового правопорядку та правоохоронних органів, тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 з огляду на суворість передбаченого покарання буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Другим ризиком, передбаченим п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, є ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Свідки кримінального правопорушення проходили військову службу разом з ОСОБА_4 та останній особисто з ними знайомий, особисто знайомий зі свідками та оскільки у зв`язку з врученням підозрюваному копій матеріалів, які обґрунтовують клопотання, останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними свідків, що вказує на те, що залишаючись на волі, матиме змогу незаконно впливати на свідків, з якими він проходить військову службу.

Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, у тому числі, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході судового розгляду, у тому числі за допомогою засобів зв`язку, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Крім того, станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них;

Вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії досудового розслідування.

Третім ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу. Враховуючи те, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в Дніпропетровській області, і через віддаленість від органу досудового розслідування ОСОБА_4 може не виконувати обов`язки шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду.

Четвертим ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, дії підозрюваного під час вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, свідчать про наявність ризику продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, ухилятися від проходження військової служби, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- п. 1 вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а саме свідки прямо вказують на нього, що підтверджується проведеними допитами, також висновок службового розслідування, який підтверджує вчинення ОСОБА_4

- п. 2 тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється, ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

- п. 3 вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосовувати до нього запобіжний захід, пов`язаний з обмеженням волі та свободи пересування;

- п. 4 міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, так, утриманців ОСОБА_4 не має, що свідчить про те, що він може покинути територію Херсонської області.

- п. 6 репутацію підозрюваного, яка є негативною, так ОСОБА_4 був умовно достроково звільнений від відбування покарання, у вигляді позбавлення волі (невідбута частина покарання 5 років 4 місяці 17 днів) у зв`язку проходженням військової служби за контрактом, проте останній не дотримався умов звільнення та самовільно залишив військову службу.

- п. 12 ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинувачується за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_4 , у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 407 Кримінального кодексу України, тому на думку сторони обвинувачення підстав для визначення розміру застави не має.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що обрання домашнього арешту до військовослужбовця протирічить порядку проходження військової служби, і командування військової частини наразі виконує завдання з захисту суверенітету та територіальної цілісності України, і немає змоги і повноважень здійснення нагляду за дотриманням вимог запобіжного заходу вигляді домашнього арешту. Крім того, ОСОБА_4 зареєстрований на території Дніпропетровської області, що може призвести до невиправданого затягування досудового розслідування у зв`язку з неможливістю своєчасної явки підозрюваного до органів досудового розслідування та суду.

Відтак, жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Необхідність у допиті свідків під час судового розгляду щодо запобіжного заходу відсутня.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаємо, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що підозру не визнає, пояснив, що не прибув до військової частини для несення служби у зв`язку з наявністю психічних розладів та висновку про його непридатність до військової служби.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

04.12.2025 о 10:56 ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

04.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і повинно містити: виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, до клопотання про застосування запобіжних заходів додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не доведено підстави, передбачені ч. 6 ст. 193 КПК України, зокрема підозрюваного ОСОБА_4 , затримано працівниками поліції 04.12.2025 року, що унеможливлює вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання сторони кримінального провадження №0000588 від 18.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчого СВ Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 відмовити.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти у залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено в приміщенні суду 09.12.2025 року о 11 год. 55 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1