1Справа № 335/1241/26 1-кс/335/528/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , іншого власника майна ОСОБА_7 , її представника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 20.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 06.02.2026 під час проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-банківські картки Приватбанку: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;

-грошові кошти наступним номіналом, банкнотами та номерами: 1 купюра номіналом 100 доларів США PH97581525B; 10 купюр номіналом 1 000 гривень ЛМ9531113, АВ6806689, АВ0602943, ВТ0853674, БЛ5661840, ЛИ1679854, ЛИ1679849, ЛИ1679850, ЛИ1679851, ЛИ1679852; 24 купюри номіналом 500 гривень ЕЗ0491709, КБ1477245, ЛЄ5598775, ГК8645549, ЕТ4329911, ЕН5155293, ХБ8152404, КД0445266, ЛБ6076748, КИ6205879, КЄ2369103, КД6949071, ВЖ0428401, ЄМ3389914, ГВ3716803, АМ7967240, БА9348711, КД7070198, ЕИ2249173, ГМ5327683, ГЛ6025288, ЄЕ0189396, ГА1802665, КЄ3240777; 7 купюр номіналом 200 гривень АУ1761599, ВК8045828, ВК8045827, ВК8045819, ВК8045821, ВК8045810, ВК8045811; 4 купюри номіналом 100 гривень АМ4829060, АК4998955, ЄБ1960270, ЯВ6607564; 1 купюра номіналом 50 гривень АП6373082; 1 купюра номіналом 20 гривень ГМ9017341;

-ноутбук АSUS X55VD-SX123D чорного кольору з зарядним пристроєм;

-планшетний пристрій iPad 3 (6-покоління) в корпусі білого s/n: F9FXNEHAJF8K;

-блокнот з чорновими записами синього кольору;

-прозорий файл в якому знаходиться: заява ОСОБА_8 на 1 арк.; копія паспорта ОСОБА_8 на 1 арк.; копія витягу з Резерв+ щодо ОСОБА_8 на 1 арк.; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США за номером КН36524767А у кількості 140 штук (перебували у непрозорому пакеті); грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США за номером НС35398271В у кількості 38 штук (перебували у непрозорому пакеті).

-ноутбук ASUS FA506N в корпусі чорного кольору s/n:T3NRCX003446108 з зарядним пристроєм;

-мобільний пристрій Redmi Note 13 Pro +5G IMEI: НОМЕР_3 з сім картками з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

-10 флеш носіїв різної марки, різних об`ємів та 1 флеш носій чорного кольору;

-банківська картка ПриватБанку НОМЕР_6 ;

-грошові кошти наступними купюрами та номіналом: 6 купюр номіналом 1 000 гривень АМ8943526, ЄН 7613642, ЄН3188350, БА3377696, АС3477837, ЄК6379447;46 купюр номіналом 500 гривень МБ1024208, ХВ7071443, КЗ0241780, ЄЛ1900451, ГМ8796852, ВЖ3109848, МБ3240989, ЛГ1922328, ЛД8729445, ЛД7799970, ЛБ3056254, КЕ8431866, ЄП9343963, КЕ5702708, АН6146242, КИ7791281, КЕ8431836, КЕ8431837, КЕ8431834, КЕ8431835, КЕ8431833, КЕ8431832, ЄЛ4490587, КЕ8431831, ЛИ8324422, ЛИ8324421, ЛИ8324424, ЛИ8324423, ЛИ8324420, ЛИ8324425, ЛИ8324417, ХГ2301795, ЛЄ5439221, ЛД8484386, ЄР6368163, ЛИ2860587, ГК8888680, ЛЄ4477619, МВ3295748, ЛИ1844648, ЕБ3765258, МА8037735, АД4161514, ЛИ4124157, ЛД4741908, ЄТ3487214; 4 купюри номіналом 200 гривень ЄВ7574248, АН3476904, ХД9565108, ЕГ6812181; 24 купюри номіналом 100 гривень УВ0915845, ЄБ8639714, АК6776804, ЕЗ6428236, АК4026740, АК4026741, АК2678885, ЄИ0608555, АЛ2690004, ЗБ3228021, АК4026747, АК4026728, АК4026729, ЗЦ9439647, ЗБ2980158, УП7933747, ЕБ4594821, АР2180636, АЛ0956884, ЕЗ3528772, АН8474946, АК7152411, ЯВ9629650, АН1530521; 6 купюр номіналом 50 гривень АР8995508, ЕТ6467441, ЕТ6467443, ЕД7191122, РА4348543, АН6772050; 4 купюри номіналом 20 гривень ГР1424707, ВУ6706825, ГМ2716219, ГУ3784571; 1 купюра номіналом 1 гривня УТ7125482;

- копії документів відносно осіб чоловічої статі на 12 арк.;

- 3 оригінали повісток ТЦК та СП, дві з яких не заповнені.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом слідчого управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000252 від 20.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

06 лютого 2026 року о 15 годині 37 хвилини ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

06 лютого 2026 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

06 лютого 2026 року в період часу з 11 години 50 хвилин до 15 години 36 хвилини проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить та яким користується ОСОБА_5 під час якого виявлено та вилучено перелік зазначеного вище майна.

Як зазначає слідчий, під час проведення обшуку вилучені: грошові кошти у вигляді купюр номіналом 100 доларів США за номером КН36524767А у кількості 140 штук та за номером НС35398271В у кількості 38 штук, мають значення речових доказів, оскільки підтверджують в діях підозрюваного ОСОБА_5 кваліфікуючої ознаки «з корисливих мотивів», набуті кримінально протиправним шляхом.

Інші вилучені грошові кошти також можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом.

Ноутбук АSUS X55VD-SX123D чорного кольору з зарядним пристроєм, планшетний пристрій iPad 3 (6-покоління) в корпусі білого кольору s/n: F9FXNEHAJF8K, ноутбук ASUS FA506N в корпусі чорного кольору s/n:T2NRCX003446108 із зарядним пристроєм, мобільний пристрій Redmi Note 13 Pro +5G IMEI1: НОМЕР_3 із сім картками з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , мають значення речових доказів, оскільки знаходились у користуванні підозрюваного ОСОБА_5 та використовувались ним, у т.ч. під час здійснення злочинної діяльності; для підтримки зв`язку (дзвінків, листування), у т.ч. з іншими невстановленими органами досудового розслідування особами, яких на теперішній час органами досудового розслідування не встановлено, а також військовозобов`язаними громадянами України чоловічої статі, які в умовах воєнного стану, під час мобілізації за грошову винагороду, за сприяння підозрюваного ОСОБА_5 у незаконний спосіб (шляхом отримання та подальшого використання завідомо підроблених (неправдивих) офіційних документів, які є підставою для зняття з військового обліку) отримали або мають на меті отримання можливості перетину державного кордону України; для передачі та отримання інформації щодо ходу скоєння, безпосереднього скоєння кримінальних правопорушень. Тобто, ці речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та нададуть органу досудового розслідування можливість отримати докази, які самостійно чи в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

Вилучені заява ОСОБА_8 на 1 арк., копія паспорта ОСОБА_8 на 1 арк., копія витягу з Резерв+ щодо ОСОБА_8 на 1 арк. та копії документів чоловічої статі на 12 арк., 3 оригінали повісток ТЦК та СП, дві з яких не заповнені та блокнот з чорновими записами синього кольору мають значення речових доказів, оскільки, можливо, відображають у собі інформацію, щодо осіб, які в умовах воєнного стану, під час мобілізації за грошову винагороду, за сприяння підозрюваного ОСОБА_5 у незаконний спосіб (шляхом отримання та подальшого використання завідомо підроблених (неправдивих) офіційних документів, які є підставою для зняття з військового обліку отримали або мають на меті отримання можливості перетину державного кордону України. Тобто, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, нададуть органу досудового розслідування можливість отримати докази, які самостійно чи в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

У зв`язку з цими обставинами все вилучене майно визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Крім того, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Посилання сторони захисту на належність вилучених грошових коштів дружині підозрюваного, навіть у разі підтвердження законності їх походження, не спростовують мети накладення арешту, оскільки у відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином, на теперішній час з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, у зв`язку з наявністю розумних підстав вважати, що вищезазначене майно може підлягати конфіскації, у органу досудового розслідування виникла необхідність у арешті майна, а саме грошових коштів, у сумі: 56 451 гривня та 100 доларів США, які належать підозрюваному ОСОБА_5 , для подальшої конфіскації майна як виду покарання, та іншого майна зазначеного в клопотанні з метою збереження речових доказів.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, що в ньому викладені. Також прокурор зазначив, що в ході проведення НСРД було встановлено, що ОСОБА_5 систематично займався противоправною діяльністю, спрямованою на допомогу військовозобов`язаним ухилитися від військової служби.

ОСОБА_7 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_5 , зазначила, що обшук за вказаною проводився у її присутності. Так, в ході проведення обшуку з її особистої сумочки були вилучені 2 банківській картки, особисті грошові кошти, які вона отримала в якості допомоги за пошкоджене майно, в сумі 23 870 грн. та 100 доларів США. Просила відмовити у цій частині в задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 частково не погодився з клопотанням про арешт майна, вважає, що арештувати можливо лише його мобільний телефон та його особисті грошові кошти. Крім того, зазначив, що дружину не могли обшукувати під час проведення обшуку, оскільки ухвала слідчого судді стосувалася лише його особи. Зазначив, що всі грошові кошти були отримані внаслідок його законної діяльності, як адвоката. Доказів того, що гроші отримані злочинним шляхом, не надано. Комп`ютерна техніка містить у собі адвокатську таємницю, а відтак не могла бути вилучена органом досудового розслідування.

Адвокат ОСОБА_6 , який є захисником ОСОБА_5 та представником ОСОБА_7 , зазначив, що підстави для задоволення клопотання про арешт майна в повному обсязі відсутні. Зазначив, що посилання прокурора на те, що в ході досудового розслідування встановлено систематичну неправомірну діяльність ОСОБА_5 належними доказами не підтверджено, матеріали НСРВ, на які посилається прокурор, слідчому судді не надані. Вилучена комп`ютерна техніка та флеш носії мали би вже бути оглянуті слідчим, і на підтвердження наявності в ній інформації, яка має значення для кримінального провадження, слідчому судді повинні були бути надані відповідні докази. Крім того, вилучення комп`ютерної техніки та флеш носіїв свідчать про втручання у законну діяльність адвоката. Адвокат зазначив, що під час проведення обшуку, окрім іншого, були вилучені грошові кошти дружини підозрюваного, і відсутні підстави для накладення арешту на них. Фактично адвокат частково не заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що у даному кримінальному провадженні наявні підстави лише для накладення арешту на особисті грошові кошти ОСОБА_5 , його мобільний телефон, як на речі які можуть бути конфісковані в разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також на документи, які стосуються ОСОБА_8 та грошові кошти, які він приніс із собою.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши його доводи та матеріали кримінального провадження, надані в його обґрунтування, а також надані в обґрунтування заперечень документи, слідчий суддя встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 20.11.2025, в якому ОСОБА_5 06.02.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2026, надано дозвіл на обшук офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить та яким користується ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №001226 виданого Радою адвокатів Запорізької області згідно з рішенням №2 від 27.01.2017) з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання комп`ютерної техніки (персональних комп`ютерів, ноутбуків, планшетів), друкарської та розмножувальної техніки (принтерів, сканерів), електронних носіїв інформації (лазерних дисків для електронних систем зчитування, карт пам`яті), засобів стільникового зв`язку (мобільних телефонів, карток операторів стільникового зв`язку), грошових коштів здобутих злочинним шляхом, а також бланків, печаток, чорнових записів, які зберегли на особі сліди кримінального правопорушення або містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно протоколу обшуку, 06 лютого 2026 року в період часу з 11 години 50 хвилин до 15 години 36 хвилин проведено обшук квартири офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне майно:

-банківські картки Приватбанку: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;

-грошові кошти наступним номіналом, банкнотами та номерами: 1 купюра номіналом 100 доларів США PH97581525B; 10 купюр номіналом 1 000 гривень ЛМ9531113, АВ6806689, АВ0602943, ВТ0853674, БЛ5661840, ЛИ1679854, ЛИ1679849, ЛИ1679850, ЛИ1679851, ЛИ1679852; 24 купюри номіналом 500 гривень ЕЗ0491709, КБ1477245, ЛЄ5598775, ГК8645549, ЕТ4329911, ЕН5155293, ХБ8152404, КД0445266, ЛБ6076748, КИ6205879, КЄ2369103, КД6949071, ВЖ0428401, ЄМ3389914, ГВ3716803, АМ7967240, БА9348711, КД7070198, ЕИ2249173, ГМ5327683, ГЛ6025288, ЄЕ0189396, ГА1802665, КЄ3240777; 7 купюр номіналом 200 гривень АУ1761599, ВК8045828, ВК8045827, ВК8045819, ВК8045821, ВК8045810, ВК8045811; 4 купюри номіналом 100 гривень АМ4829060, АК4998955, ЄБ1960270, ЯВ6607564; 1 купюра номіналом 50 гривень АП6373082; 1 купюра номіналом 20 гривень ГМ9017341;

-ноутбук АSUS X55VD-SX123D чорного кольору з зарядним пристроєм;

-планшетний пристрій iPad 3 (6-покоління) в корпусі білого s/n: F9FXNEHAJF8K;

-блокнот з чорновими записами синього кольору;

-прозорий файл в якому знаходиться: заява ОСОБА_8 на 1 арк.; копія паспорта ОСОБА_8 на 1 арк.; копія витягу з Резерв+ щодо ОСОБА_8 на 1 арк.; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США за номером КН36524767А у кількості 140 штук (перебували у непрозорому пакеті); грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США за номером НС35398271В у кількості 38 штук (перебували у непрозорому пакеті).

-ноутбук ASUS FA506N в корпусі чорного кольору s/n:T3NRCX003446108 з зарядним пристроєм;

-мобільний пристрій Redmi Note 13 Pro +5G IMEI: НОМЕР_3 з сім картками з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

-10 флеш носіїв різної марки, різних об`ємів та 1 флеш носій чорного кольору;

-банківська картка ПриватБанку НОМЕР_6 ;

-грошові кошти наступними купюрами та номіналом: 6 купюр номіналом 1 000 гривень АМ8943526, ЄН 7613642, ЄН3188350, БА3377696, АС3477837, ЄК6379447;46 купюр номіналом 500 гривень МБ1024208, ХВ7071443, КЗ0241780, ЄЛ1900451, ГМ8796852, ВЖ3109848, МБ3240989, ЛГ1922328, ЛД8729445, ЛД7799970, ЛБ3056254, КЕ8431866, ЄП9343963, КЕ5702708, АН6146242, КИ7791281, КЕ8431836, КЕ8431837, КЕ8431834, КЕ8431835, КЕ8431833, КЕ8431832, ЄЛ4490587, КЕ8431831, ЛИ8324422, ЛИ8324421, ЛИ8324424, ЛИ8324423, ЛИ8324420, ЛИ8324425, ЛИ8324417, ХГ2301795, ЛЄ5439221, ЛД8484386, ЄР6368163, ЛИ2860587, ГК8888680, ЛЄ4477619, МВ3295748, ЛИ1844648, ЕБ3765258, МА8037735, АД4161514, ЛИ4124157, ЛД4741908, ЄТ3487214; 4 купюри номіналом 200 гривень ЄВ7574248, АН3476904, ХД9565108, ЕГ6812181; 24 купюри номіналом 100 гривень УВ0915845, ЄБ8639714, АК6776804, ЕЗ6428236, АК4026740, АК4026741, АК2678885, ЄИ0608555, АЛ2690004, ЗБ3228021, АК4026747, АК4026728, АК4026729, ЗЦ9439647, ЗБ2980158, УП7933747, ЕБ4594821, АР2180636, АЛ0956884, ЕЗ3528772, АН8474946, АК7152411, ЯВ9629650, АН1530521; 6 купюр номіналом 50 гривень АР8995508, ЕТ6467441, ЕТ6467443, ЕД7191122, РА4348543, АН6772050; 4 купюри номіналом 20 гривень ГР1424707, ВУ6706825, ГМ2716219, ГУ3784571; 1 купюра номіналом 1 гривня УТ7125482;

- копії документів відносно осіб чоловічої статі на 12 арк.;

- 3 оригінали повісток ТЦК та СП, дві з яких не заповнені.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Тобто, для вирішення питання про накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу, слідчому судді слід встановити чи відповідає майно, яке слідчий просить арештувати, ознакам речового доказу у кримінальному провадженні.

Критерії віднесення майна до речових доказів визначені ст. 98 КПК України, якою передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Заявляючи вимоги про накладення арешту на банківські картки Приватбанку, блокнот з чорновими записами синього кольору, копії документів відносно осіб чоловічої статі на та оригінали повісток ТЦК та СП, дві з яких не заповнені, які були вилучені в ході обшуку квартири, слідчий належним чином не обґрунтував критерії віднесення цих речей та документів до речових доказів.

Копії вилучених документів, про які йде мова в клопотанні, до матеріалів провадження не долучено, зміст їх не розкрито, а з їх опису не вбачається, що вони містять ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, які стосувались особи ОСОБА_8 .

Доводи прокурора про те, що в ході проведення НСРВ було встановлено, що ОСОБА_5 , крім ОСОБА_8 , допомагав іншим особам чоловічої статі ухилятися від проходження військової служби, жодними доказами не підтверджені, протоколи негласних слідчих розшукових дій до клопотання про арешт майна не долучені. Матеріали клопотання не містять доказів причетності ОСОБА_5 до інших кримінальних правопорушень. Більш того, слідчому судді і не надано доказів, що із кримінального провадження, в якому ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів за участю свідка ОСОБА_9 , виділялися матеріали кримінального провадження для проведення досудового розслідування щодо можливих інших епізодів злочинної діяльності.

Банківські картки також не є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони є персоналізованими платіжними інструментами, що надають доступ до банківського рахунку для зняття готівки, безготівкової оплати товарів та послуг, і не можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення, або інформацію, яка має доказове значення.

Відомостей, які б свідчили, що банківська картка, є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, ані слідчим, ані прокурором не вказано.

Само по собі винесення слідчим формальної, без належного обґрунтування, постанови про визнання того чи іншого майна, вилученого під час проведення обшуку, речовим доказом у кримінальному провадженні, не свідчить про те, що це майно відповідає ознакам речового доказу, згідно ст. 98 КПК України.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя доходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на банківські картки Приватбанку, блокнот з чорновими записами синього кольору, копії документів відносно осіб чоловічої статі на та оригінали повісток ТЦК та СП, дві з яких не заповнені.

Разом із тим, слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про необхідність накладення арешту на вилучені ноутбук АSUS X55VD-SX123D чорного кольору з зарядним пристроєм; планшетний пристрій iPad 3 (6-покоління) в корпусі білого s/n: F9FXNEHAJF8K; ноутбук ASUS FA506N в корпусі чорного кольору s/n:T3NRCX003446108 з зарядним пристроєм; мобільний пристрій Redmi Note 13 Pro +5G IMEI: НОМЕР_3 з сім картками з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; 10 флеш носіїв різної марки, різних об`ємів та 1 флеш носій чорного кольору, оскільки є достатні підстави вважати, що у вказаних речах може міститися інформація, яка може бути використана в якості доказів у кримінальному провадженні, і вказані обставини будуть встановлені під час їх детального огляду.

При цьому, слідчий суддя не погоджується із запереченнями сторони захисту про те, що комп`ютерної технічки ОСОБА_5 є втручанням у адвокатську діяльність підозрюваного, а відтак слід відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки сам по собі статус адвоката не може свідчити про поширення гарантій адвокатської таємниці на все майно, яке перебуває у власності чи користуванні такої особи; гарантії адвокатської діяльності в частині охорони адвокатської таємниці не поширюються на відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення адвокатом чи за його участі; такі гарантії адвоката втрачаються у разі можливого вчинення ним кримінального правопорушення, зокрема, не у зв`язку з реалізацією ним функцій адвоката; адвокатська таємниця розповсюджується не на будь-яке спілкування між адвокатами, юристами щодо здійснення їх професійної діяльності, а лише на відомості, що безпосередньо стосуються обставин справи, в межах якої надається правова допомога на підставі відповідного договору.

Крім того, виходячи із змісту повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, є підстави для накладення арешту з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні на прозорий файл в якому знаходиться: заява ОСОБА_8 на 1 арк.; копія паспорта ОСОБА_8 на 1 арк.; копія витягу з Резерв+ щодо ОСОБА_8 на 1 арк.; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США за номером КН36524767А у кількості 140 штук (перебували у непрозорому пакеті); грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США за номером НС35398271В у кількості 38 штук (перебували у непрозорому пакеті).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вимоги клопотання про арешт вилучених під час проведення обшуку грошових обґрунтовуються положеннями п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке може бути призначено судом ОСОБА_5 .

Так, слідчим суддею встановлено, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

Санкцією частини ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 може бути призначене покарання з конфіскацією належного йому майна.

Разом із тим, за змістом п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого або засудженого, яке належить йому на праві особистої приватної власності.

При цьому, виходячи із загальних засад кримінального провадження, належність майна особисто підозрюваному, та можливість застосування до нього конфіскації, повинна довести саме сторона обвинувачення.

На підставі пояснень учасників розгляду клопотання та змісту протоколу обшуку, слідчим суддею встановлено, що під час проведення обшуку в офісному приміщенні були присутні ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_10 .

Грошові кошти в сумі 100 доларів США та 23 870 грн. були вилучені із жіночої сумки ОСОБА_7 , а грошові кошти в сумі 32 581 грн. були вилучені безпосередньо у ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 , яка є дружиною ОСОБА_5 , не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, та не має будь-якого відношення до нього.

Встановлені слідчим суддею обставини дають підстави вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти подружжя ОСОБА_11 , що вказані грошові кошти є спільним майном подружжя ОСОБА_11 .

Вирішуючи клопотання про їх арешт, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтями 60, 61 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, за загальним правилом, права подружжя на майно у праві спільної сумісної власності є рівними.

-З урахуванням встановлених обставин, таких загальних засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, недоторканість права власності, слідчий суддя вважає, що на даний час потреби досудового розслідування виправдовують накладення арешту на частину грошових коштів, до яких може бути застосована конфіскація майна, як вид покарання для підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на половину вилучених грошових коштів, а саме на 28 225 грн. 50 коп. та на 50 доларів США.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що в даному випадку ним не ділиться майно подружжя в натурі, а застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження у тій мірі, що забезпечує баланс між потребами досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 , та правом власності дружини підозрюваного ОСОБА_7 , право власності якої на половину спільного сумісного майна подружжя презюмується нормами ст. 63 СК України.

Доказів того, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 існувала інша домовленість про володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, слідчому судді не надано.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає частковому задоволенню з підстав, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Посилання сторони обвинувачення у клопотанні на практику Верховного Суду є недоречними, оскільки відповідно до змісту постанов, зазначених в клопотанні, судом не вирішувались питання про можливість арешту спільного майна подружжя чи можливість застосування конфіскації до даного майна. У вказаних справах Верховний Суд обґрунтовував свої рішення нормами СК України при вирішенні інших спорів, зокрема, спору подружжя про визнання того чи іншого майна, придбаного у період шлюбу, особистою приватною власністю, спору щодо стягнення в солідарному порядку з колишнього подружжя заборгованості за договором, який було укладено під час шлюбу в інтересах сім`ї, тощо.

Тобто зазначена стороною обвинувачення практика Верховного Суду не є релевантною при вирішенні судом даного клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що в матеріалах клопотання наявна постанова слідчого, відповідно до якої всі вилучені в ході обшуку офісного приміщення грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Проте, вказана постанова не містить жодного обґрунтування відповідності вказаного майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. У судовому засіданні ні слідчий, ні прокурор не навів мотивів, з яких би можливо було дійти висновку, що грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або були здобуті злочинним шляхом.

У клопотанні слідчого також зазначено, що є підстави вважати, що вилучені грошові кошти здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на цьому наполягав і прокурор у судовому засіданні.

Проте, слідчому судді не надано жодного доказу на підтвердження вказаних аргументів, а отже ці твердження є припущеннями сторони обвинувачення.

Зокрема, із повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 369-2 КК України, та матеріалів досудового розслідування встановлено, що у даному кримінальному провадженні внаслідок проведення контролю за вчиненням злочину було зафіксовано передання ОСОБА_5 грошових коштів свідком ОСОБА_8 двічі, вперше 20 000 грн., які ОСОБА_5 у подальшому повернув свідкові, та 18 000 доларів США (імітаційних коштів), які були вилучені під час проведення обшуку в офісі підозрюваного, і на які слідчий суддя накладає арешт вказаною ухвалою.

А відтак відсутні обґрунтовані підстави вважати, що інші грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку, можуть бути здобуті злочинним шляхом.

Посилання адвоката ОСОБА_6 на те, що з клопотанням про арешт майна повинен був звертатися прокурор, а не слідчий, оскільки клопотання подано щодо майна третьої особи, є безпідставними, з тих підстав, що по-перше, сторона обвинувачення у своєму клопотанні та у судовому засіданні наполягає, що вилучене в ході обшуку майно належить саме підозрюваному ОСОБА_5 , а не третім особам, а по-друге, вимогами ч. 1 ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Пояснення ОСОБА_7 про те, що грошові кошти в сумі 23 000 грн., які були в неї вилучені, це грошові кошти, які вона отримала як допомога за пошкоджене майно, не підтверджені належними доказами, оскільки з наданого суду скріншоту повідомлення лише встановлено, що ОСОБА_12 на рахунок надходив грошовий переказ на суму 32 800 грн., проте доказів того, що ці грошові кошти були нею обготівковані, і що саме ці кошти зберігалися в її сумці, слідчому судді не надано.

Тим більше, навіть за доведеності цих обставин, вказані грошові кошти все одно є спільним майном подружжя ОСОБА_11 .

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000252 від 20.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 06.02.2026 під час проведення обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-ноутбук АSUS X55VD-SX123D чорного кольору з зарядним пристроєм;

-ноутбук ASUS FA506N в корпусі чорного кольору s/n:T3NRCX003446108 з зарядним пристроєм

-планшетний пристрій iPad 3 (6-покоління) в корпусі білого кольору s/n: F9FXNEHAJF8K;

-блокнот з чорновими записами синього кольору;

-мобільний пристрій Redmi Note 13 Pro +5G IMEI: НОМЕР_3 з сім картками з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ;

-10 флеш носіїв різної марки, різних об`ємів та 1 флеш носій чорного кольору

-прозорий файл в якому знаходиться: заява ОСОБА_8 на 1 арк.; копія паспорта ОСОБА_8 на 1 арк.; копія витягу з Резерв+ щодо ОСОБА_8 на 1 арк.; грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США за номером КН36524767А у кількості 140 штук (перебували у непрозорому пакеті); грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США за номером НС35398271В у кількості 38 штук (перебували у непрозорому пакеті).

-грошові кошти в сумі 28 225 (двадцять вісім тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 50 копійок;

-грошові кошти в сумі 50 доларів США.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16.02.2026.

Повний текст ухвали складено 19.02.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1