Провадження № 11-сс/811/3020/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2025 року, якою у кримінальному провадженні № 0001802 від 20.08.2024 застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2025 року клопотання слідчого СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_9 , задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього наступних обов`язків:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців, в межах строку досудового розслідування, починаючи з 29 жовтня 2025 року до 28 грудня 2025 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить таку скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Керуючись п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави просить не визначати.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк.

Наголошує на наявності ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади з врахуванням наслідків, що настали; відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.08.2025, зареєстрованої у ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області за ЄО №35036 ОСОБА_7 є ухилянтом, оскільки порушив законодавство про мобілізацію, не пройшов (відмова від проходження) ВЛК.

Також вважає, що той факт, що підозрюваному ОСОБА_7 відомі окремі анкетні дані потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, які є його близькими родичами, свідчить про наявність обґрунтованого ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що останній може незаконно впливати на свідків, потерпілого чи експертів у вказаному кримінальному провадженні.

На думку апелянта, обставини справи, поведінка підозрюваного, яка виразилася у неповазі до авторитету правоохоронних органів, зухвалість інкримінованого кримінального правопорушення та застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких принципів, які не завадять останньому перешкоджати досудовому розслідуванню будь-яким способом.

Зауважує, що стосовно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП та два обмежувальні приписи щодо тещі та неповнолітньої доньки, а відтак існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, а саме передбаченого ст. 390-1 КК України.

Враховуючи наведене, прокурор вважає, що викладені обставини, а також ризики, які враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, на даний час виправдовують застосування щодо підозрюваного більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримала та просила таку задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора, просили залишити рішення слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, підозрюваного та його захисників, які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Слідчим відділом Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001802 від 28.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

28 жовтня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Визнаючи обґрунтованою вказану підозру слідчий суддя дослідив надані органом досудового розслідування докази, які навів в оскаржуваній ухвалі та які визнав достатніми для того, щоб на даному етапі кримінального провадження стверджувати про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину та застосування до нього запобіжного заходу.

Водночас, слідчий суддя визнав недоведеними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, місцевий суд виходив з того, що прокурор не довів у судовому засіданні необхідність застосування виняткового та найбільш суворого запобіжного заходу та дійшов висновку про те, що особисте зобов`язання зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, належним чином вмотивувавши своє рішення тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, є раніше не судимою особою, врахував його вік, репутацію, міцність соціальних зв`язків.

Так, ОСОБА_7 одружений, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.

Окрім цього, з моменту застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, покладені на нього обов`язки не порушує, що не заперечила прокурор.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В той же час у матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Жодних доказів, які б підтверджували наявність «виняткового випадку», суду не надано та в клопотанні не наведено.

Крім того, апеляційний суд виходить з того що запобіжний захід не є покаранням, оскільки його метою є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, досягнути яку зможе запобіжний захід у виді застави.

Враховуючи, що апеляційна скарга прокурора не містить підтверджених доказами обставин, які би обґрунтовували його доводи про незаконність ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: