СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/409/26
ун. № 759/1175/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000808 від 19.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0040 площею 0,1266 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), яка на праві власності належить ОСОБА_3 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000808 від 19.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за попередньою змовою група осіб, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 в період часу з 2021 року по 2024 рік вчиняли кримінальні правопорушення, направлені на незаконні реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на території України, з метою подальшого їх заволодіння.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що за організацією ОСОБА_4 , ОСОБА_6 07.10.2024 здійснила несанкціоноване втручання в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, використовуючи ключ доступу державного реєстратора Лозуватської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_5 за сприянням працівника Лозуватської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_7 , що спричинило підробку інформації, а саме здійснили незаконне відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0040 по фіктивному (завідомо підробленому) договору купівлі-продажу № 567 від 22.08.2017 виданого приватним нотаріусом Запорізької міського нотаріального округу ОСОБА_8 на ОСОБА_3 .

Дана земельна ділянка належала ОСОБА_9 , яка по заповіту передала дану земельну ділянку своєму чоловікові ОСОБА_10 та сину ОСОБА_11

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2020 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали у спадок земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0040 площею 0,1266 га, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрацію проводила державний нотаріус ОСОБА_12 .

Виходячи з вищевикладеного, у 2017 році договір купівлі-продажу № 567 не міг бути укладений у зв`язку з відсутністю власника на той момент.

Окрім цього, вищезазначеними особами 07.10.2024 здійснено незаконне відчуження, шляхом внесення неправдивої інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало на праві приватної власності ОСОБА_13 . Однак, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для державної перереєстрації став договір купівлі-продажу № 658 від 14.11.2019 та заява № 68 від 20.01.2020, який останньою не укладався. Реєстрація вчинена на користь ОСОБА_3 .

Таким чином, встановлено, що вищезазначені особи здійснили ряд незаконних реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чим завдали майнової шкоди власникам нерухомого майна.

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :01:012:0040 стала власністю ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0040 в порядку ст. 98 КПК України визнано речовим доказів, так як земельна ділянка містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відтак, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт нерухомого майна, з метою збереження речового доказу.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить розглянути клопотання, яке підтримує у повному обсязі, у його відсутності.

Згідно з вимогами ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до постанови від 19.11.2025, земельна ділянка з кадастровим номером :01:012:0040 площею 0,1266 га визнана речовим доказом.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи, що прокурором доведено, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на земельну ділянку.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000808 від 19.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 361, ч.4 ст. 190 КК України, про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0040 площею 0,1266 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), яка на праві власності належить ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1