Провадження по справі № 1-кп/367/1058/2025
У Х В А Л А

Іменем України

про призначення справи до судового розгляду

03 листопада 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпені в режимі ведеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

установив:

07 жовтня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2025 року за №0000778 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, з доданими до нього документами.

07 жовтня 2025 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області призначено підготовче судове засідання.

Прокурор заявив клопотання про призначення справи до судового розгляду та продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, про призначення справи до судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області відповідно до статей 32, 33 КПК України.

Підстав для прийняття рішення, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 КПК України та при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстав для його повернення прокурору немає.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, у відкритому судовому засіданні, викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд зазначає таке.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час розгляду в суді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд констатує, що в межах судового розгляду не допитано потерпілу та свідків, не досліджено матеріали справи, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисного злочину проти власності, враховується вік, стан здоров`я обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, житла, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, які не забезпечать належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків, а тому суд вважає, що необхідно продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення численних інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

При обранні запобіжного заходу також враховується та обставина, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції в судовому засіданні обвинуваченим не надано, інших даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) не добуто, що свідчить про можливість тримання обвинуваченого ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено та стороною захисту в судовому засіданні не надано.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

Керуючись вимогами ст.ст. 199, 314-316, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000778 від 07 вересня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду на 14 годину 00 хвилин 09 грудня 2025 року.

Розгляд справи здійснювати однооосібно.

Викликати в судове засідання обвинуваченого, прокурора , захисника, обвинуваченого, потерпілу.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з раніше визначеним розміром застави з 03 листопада 2025 року до 01 січня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Головуючий суддя: ОСОБА_1