Справа № 346/6208/25
Провадження № 1-кп/346/773/25
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

05 грудня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000659 від 17.08.2020 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2025 р. до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов зазначений обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 28.11.2025 призначено підготовче судове засідання в кримінальному провадженні на 05.12.2025.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , яке просив задовольнити. Письмове клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України (крадіжка, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб), які було вчинено 17.08.2020 та 14.09.2020. Зазначене кримінальне правопорушення є умисним тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років. Після повідомлення ОСОБА_4 про підозру останній переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим 30.03.2021 його оголошено у розшук. Згідно довідки із системи «Армор» встановлено, що ОСОБА_4 18.04.2021 року виїхав за межі України, та 30.09.2021 його було оголошено в міжнародний розшук. 01.10.2021 ухвалою слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 22.02.2025 проведено процедуру видачі (екстрадицію) ОСОБА_4 з Федеративної Республіки Німеччина до України. 18.11.2025 слідчим суддею застосовано щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.12.2025 року. На даний час існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Беручи до уваги, що обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, тривалий час переховувався від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілих та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, інший запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому прокурор просить продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд прийшов до висновку, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених о цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішені питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд повинен врахувати зокрема, чи не зменшився заявлений ризик, чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під варто, що передбачено ч.3 ст.199 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.11.2025 р. щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, до 16.12.2025 року включно та визначено розмір застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн. та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

ОСОБА_4 в силу вимог ст.89 КК України раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке відповідно до вимог ст..12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. під час досудового розслідування переховувався від органу досудового розслідування, був оголошений в розшук та перебував у міжнародному розшуку.

22.02.2025 у зв`язку з наданням доручення Офісом Генерального прокурора було проведено процедуру видачі (екстрадицію) Сметанюка з Федеративної Республіки Німеччина до України.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного щодо нього спливає 16.12.2025 року.

При вирішені питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 судом враховується наступне.

З огляду на зміст обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (в яких вказуються ті процесуальні дії та рішення, які були вчинені і прийняті органом досудового розслідування та прокурором, а також перелік і джерела доказів, якими прокурор обґрунтовує обвинувачення) суд погоджується із тим, що прокурор доводить мінімально необхідний рівень обґрунтованості підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.5 ст.407КК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні прокурора суд вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, Зазначені обставини можуть бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Крім того, обвинувачений переховувався від органу досудового розслідування, що стало приводом оголошення його в розшук та міжнародний розшук з наступною екстрадицією, що також вказує на наявність такого ризику як переховування від суду.

Суд вважає, що прокурор довів наявність ризику впливу обвинуваченим на свідків та потерпілих, оскільки вони є частиною доказової бази обвинувачення, обвинувачений може спробувати вплинути на них з метою зміни ними своїх показів, а їх анкетні дані, місце проживання обвинуваченому відомі. Тож ризик впливу обвинуваченим на свідків, з метою зміни їх показів, зберігається.

Крім того, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також існує, зважаючи на те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, хоча судимості погашені відповідно до ст.89 КК України. Крім того, обвинувачений не працює, не має доходів та сталих соціальних зв`язків.

З урахуванням тяжкості та характеру злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та продовження існування ризиків переховування від суду, незаконний вплив на свідків, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення суд дійшов висновку, що цього достатньо для можливості продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд погоджується, що більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, а відтак не будуть здатними забезпечити дієвість кримінального провадження та виконання обвинуваченим обов`язків.

Разом з цим суд вважає за можливе визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід. При цьому суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлену в рішеннях Суду, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися. Крім того суд враховує положення ч.4 ст. 182 КПК України, а саме те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, його характеристику та майновий стан, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, то суд, вважає за необхідне визначити розмір застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят п`ятсот шістдесят) гривень, що буде в достатній мірі гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків під час судового розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись розділом ІІ, ст.ст. 314, 314-1, 315, 370, 372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 лютого 2026 року включно із визначенням застави.

Визначити ОСОБА_4 заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена у будь-який момент як самим обвинуваченим так і іншими особами (фізичними або юридичними) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок (отримувач: ТУ ДСА в Івано-Франківській області; одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача: ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава, ухвала суду у справі №346/2080/25; прізвище, ім`я та по-батькові платника застави, ЄДРПОУ суду: 26534733).

У разі внесення застави уповноважена службова особа місця тримання ОСОБА_4 під вартою повинна негайно звільнити його з-під варти та повідомити про це Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки строком на два місяці:

- прибувати за судовим викликом до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- утриматись від спілкування будь-якої форми із свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- протягом одного робочого дня із дня внесення застави та звільнення з-під варти - здати свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон до відповідного територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за судовим викликом без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала суду, може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1