Справа № 182/175/26
Провадження № 1-кп/0182/785/2026
У Х В А Л А

Іменем України

10.02.2026 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за кримінальним провадженням, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001728 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, -

за участю

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001728 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , строком на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вказавши що враховані судом ризики, при обранні та продовженні обвинуваченому строку запобіжного заходу не минули та не зменшились. Обвинувачений, перебуваючи не під вартою, може переховуватись від суду, впливати на свідків, вчиняти нові, аналогічні злочини. Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою свого фактичного проживання в АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 та підтримала позицію й клопотання обвинуваченого. Зазначила, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, а наявність таких зв`язків зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор проти заявленого стороною захисту клопотання заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Крім того, прокурор заявила клопотання про передачу матеріалів № 0001728 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України в провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання з матеріалами кримінального провадження № 0000095, справа №182/6138/25.

Сторона захисту не заперечувала протии передачі матеріалів в провадження судді ОСОБА_6 .

Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує наступне.

Суд під час розгляду клопотання, суд враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, стадію судового розгляду, репутацію обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується в скоєні особливо тяжких злочинів які несуть підвищену суспільну небезпеку, які пов`язані з обігом наркотичних речовин, а тому можна зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування обвинуваченого від суду, а також незаконного впливу на свідків та ризику вчинення нових, аналогічних злочинів, тобто подальше вчинення ним злочинної діяльності.

У своєму клопотанні прокурор, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , посилався на ряд ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які суд вважає доведеними :

ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду;

ризик незаконно впливу обвинуваченим на свідків, експертів;

ризик вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому він обвинувачуються.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Суд вважає, що заявлений, стосовно обвинуваченого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, оскільки обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке йому загрожує у разі визнання його винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, можуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, експертів.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення й ризик незаконного впливу на свідків та експертів (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки обвинувачений може незаконно впливати на них з метою зміни показів чи висновків.

Крім того, свідки не були допитані у судовому засіданні, а обвинуваченому були відкриті матеріали кримінального провадження і йому відомі імена свідків.

Щодо ризику іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

Вказаний ризик може бути виражений у створенні обвинуваченим штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ними у подальшому захисних версій.

Оцінюючи доводи сторін кримінального провадження, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Судом не здобуто інформації, яка б категорично виключала можливість перебування обвинуваченого під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і на які посилається прокурор, для зміни стосовно обвинуваченого на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою судом не встановлено.

За сукупності таких обставин, на даний час, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраних щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Що стосується передачі матеріалів кримінального провадження в провадження судді ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про можливість задоволення такого клопотання та вважає його доцільним.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню стосовно продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 314, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника відмовити.

Продовжити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 днів, рахуючи з 10.02.2026 року до 10.04.2026 року включно.

Раніше визначений розмір застави залишити без змін.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Обвинувальний акт за кримінальним провадженням, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001728 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України передати судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання з матеріалами кримінального провадження № 0000095, справа №182/6138/25.

На ухвалу, в частині продовження строку тримання під вартою, може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1