Справа № 496/7285/25
Провадження № 1-кп/496/171/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Усатове Біляївського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 20.02.2020 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання строком на 3 роки,

- 23.10.2025 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 310 КК України до штрафу в розмірі 8500 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.08.2025 року ОСОБА_5 приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи на території свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , побачив відчинене вікно будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у вказаному будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 заліз через вищевказане вікно з цокольного приміщення, тим самим проник до будинку, що розташований на території за вищевказаною адресою. Надалі, перебуваючи у будинку, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, що введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», та який продовжено на підставі Указів Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, від 14.01.2025 №26/2025, від 15.04.2025 № 235/2025, від 14.07.2025 №478/2025, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав: ноутбук «Lenovo», модель «IdeaPad 320-15IKB», оперативна пам`ять 4 GB, сріблястого кольору, вартість якого з урахуванням експлуатації становить 6724 (шість тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 18 копійок, телевізор «Samsung LED TV», модель J5500 Series 5, діагональ 48 дюймів, вартість якого з урахуванням експлуатації становить 9424 (дев`ять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 75 копійок, цифровий відеореєстратор «H.264 digital video recorder», який матеріальної цінності для потерпілої не становить, після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Вищевказаними діями, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 16149 гривень 50 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що 18.08.2025 року, побачив відчинене сусідське вікно будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, заліз через вищевказане вікно з цокольного приміщення, проник до будинку та викрав: ноутбук, телевізор, відеореєстратор, вказане майно продав. У вчиненому розкаявся.

До судового засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, але надала до суду заяву згідно якої просила справу слухати у її відсутність, щодо міри покарання підтримала позицію прокурора, жодних претензій до обвинуваченого не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, разом з тим, він раніше був неодноразово судимий, у тому числі за корисливий злочин, офіційно не працевлаштований, при цьому суд звертає увагу на його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, також суд враховує позицію прокурора, викладену у судових дебатах щодо застосування відносно ОСОБА_5 вимог ст.ст. 75, 76 КК України, клопотання захисника застосувати положення ст.69 КК України, а також приймає до уваги позицію потерпілої, яка підтримала прокурора, тому на підставі наведеного та приймаючи до уваги пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених в ст. 76 КК України, якщо він у період іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд, застосовуючи положення ст. 69 КК України при призначенні покарання, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що його пом`якшують, а й обґрунтувати яким чином такі обставини істотно знизили чи мали би знизити ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Проте, посилання захисника на вказані обставини, як такі, що дають підстави для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України, не відповідають матеріалам кримінального провадження, в матеріалах кримінального провадження відсутні підтверджуючі докази, тому суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Також суд зазначає, що викрадене майно було повернуте потерпілій працівниками поліції, тому не може вважати дану обставину як пом`якшуючу для застосування ст. 69 КК України як добровільне відшкодування збитків, а щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення суд розуміє та приймає до уваги як одну пом`якшуючу обставину в розумінні ст. 69 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а саме, речові докази: ноутбук «Lenovo», в корпусі сріблястого кольору, «video digital recorder» в корпусі чорного кольору повернути законному власнику, при цьому скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15 вересня 2025 року.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19.12.2025 року було продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати вказане житло в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня (за винятком випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переховування у найближчому бомбосховищі (укритті) під час оголошення повітряної тривоги), строк домашнього арешту встановлено на 60 днів, тобто з 19.12.2025 року до 16.02.2026 року, тому суд вважає за необхідно залишити вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 з випробувальним строком, обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній у вигляди домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати вказане житло в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня (за винятком випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переховування у найближчому бомбосховищі (укритті) під час оголошення повітряної тривоги), строк домашнього арешту встановлено на 60 днів, тобто з 19.12.2025 року до 16.02.2026 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати по справі за проведення судової експертизи у загальному розмірі 6685,50 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15.09.2025 року на ноутбук «Lenovo», в корпусі сріблястого кольору, «video digital recorder» в корпусі чорного кольору скасувати.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме:

-ноутбук «Lenovo», в корпусі сріблястого кольору, «video digital recorder» в корпусі чорного кольору повернути законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченої та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.