Справа № 127/7944/24
Провадження №11-кп/801/990/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (in absentia) в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2023 за № 0000025,

за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2025 року,

яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, останнє відоме місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 408 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 111 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна на користь держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна на користь держави.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання на виконання вироку суду.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2024 у справі № 127/4815/24 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, залишено без змін до моменту його затримання на виконання вироку суду.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) грн 36 коп.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що Майор ОСОБА_8 , проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника відділення особового складу та стройового заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_2 тактичної групи Повітряних Сил «Крим» Збройних Сил України, діючи умисно, публічно, відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи громадянином України відповідно до ст. 13 Закону України «Про громадянство України» та документованим паспортом громадянина України, у порушення п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв?язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, ч. 4 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй, норм Декларації про недопущення інтервенції та втручання у внутрішні справи держав від 09.12.1981, Декларації про зміцнення міжнародної безпеки від 16.12.1970, Декларації щодо неприпустимості втручання у внутрішні справи держав, про захист їх незалежності та суверенітету від 21.12.1965, рішення РНБО «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України» від 23.03.2014, вимог статей 11, 12, 14, 15, 16, 49, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, вчинив кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки та проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Зазначеними Указом Президента України та Директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території у період з 06 до 12.05.2014.

Пунктом прибуття військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 визначено військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).

Проте, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про його переведення до нового місця служби, у зв?язку із передислокацією до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), в порушення вищевказаних норм законодавства, у визначений строк (до 12.05.2014 включно), на службу до пункту збору у військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), з тимчасово окупованої території АР Крим не з`явився і командуванню про своє місцезнаходження не повідомив, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити.

Крім того, на початку квітня 2014 року, більш точну дату та час встановити не вдалося, особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі майору ОСОБА_8 , було доведено обставини пов`язані з окупацією АР Крим, внаслідок збройної агресії РФ та наголошено на необхідності прийняття кожним військовослужбовцем рішення щодо дотримання Військової присяги на вірність українському народові та необхідності передислокації військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 на материкову територію України для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, у тому числі щодо необхідності прибуття до пункту збору у військову частину НОМЕР_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, в травні 2014 року, більш точної дати та часу встановити не вдалося, але не пізніше 13.05.2014, здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту міжнародного характеру між державами РФ та Україною, що виразилось у відмові в травні 2014 року, більш точної дати та часу встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 13.05.2014, залишити тимчасово окуповану територію АР Крим, продовжити виконувати обов`язки несення військової служби у рядах Збройних Силах України та в укладанні в один з днів 2014 року, більш точної дати та часу встановити не вдалося, контракту про проходження військової служби у ЗС РФ, зарахування до списків особового складу та проходженні включно до 13.01.2018, військової служби у складі військового (військових) формувань 3С РФ під час збройного конфлікту міжнародного характеру між державами РФ та Україною, являючись при цьому громадянином України.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано: за першим епізодом - за ч. 1 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби на службу у разі переведення, а за другим епізодом за ч. 1 ст. 111 КК України як державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуваний вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом допущена неповнота судового розгляду даного кримінального провадження, що привело до невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та потягло за собою істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Захисниця вважає, що сторона обвинувачення не надала суду належних, достатніх, вагомих та допустимих доказів, які б у сукупності доводили наявність у діях ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.408, ч.1 ст.111 КК України, а тим доказам, які були надані стороною обвинувачення, суд не надав належної правової оцінки.

Основні доводи апеляційної скарги:

- судом не було беззаперечно встановлено, що на момент вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 408, ч.1 ст. 111 КК України, ОСОБА_8 був громадянином України;

- відсутній особистий підпис ОСОБА_8 на наказах, директивах чи будь-яких інших документах про те, що його було переведено до нового місця служби, у зв?язку із передислокацією до військової частини НОМЕР_3 ;

??? -відсутня будь-яка документальна інформація про те, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов?язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, незрозуміло яким чином ОСОБА_8 повинен був добратися на материкову частину України, коли АРК була окупована;

- не відповідає дійсності факт того, що ОСОБА_8 влаштувався на військову службу до лав ЗС РФ, здійснив перехід на бік ворогу саме в умовах збройного конфлікту;

- при визначені виду покарання за ч.1 ст.111 КК України судом неправильно застосоване додаткове покарання у виді конфіскації, оскільки у вироку зазначено: « з конфіскацією всього належного на праві власності ОСОБА_9 », тобто невідомо «що конфіскувати ???».

Окрім цього, захисниця у порядку ч.3 ст.404 КПК України просить повторно дослідити наступні докази:

??-відповідь на лист ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, старшому слідчому четвертого СВ ( з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим;

??-відповідь на лист ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, старшому слідчому четвертого СВ ( з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті з Департаменту військової розвідки СБУ;

-ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про призначення підготовчого судового засідання за обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України;

-ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про призначення підготовчого судового засідання за обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України;

-ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України;

-ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України;

-копію паспорта громадянина України ОСОБА_8 ;

- відповідь на лист начальника четвертого СВ ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, з Департаменту військової розвідки СБУ;

-рапорт про виявлення кримінального правопорушення;

-лист начальника управління особового складу-заступника начальника штабу Командування повітряних Сил ЗСУ з копіями наступних документів: - окремого доручення начальника Генерального штабу ЗСУ - наказів МО України від - спільної директиви МО України та Генерального штабу ЗСУ - спільної директиви МО України та Генерального штабу ЗСУ;

-довідку на майора ОСОБА_8 , копію Атестації стосовно ОСОБА_8 та відповідь на лист четвертого СВ ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації;

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_10 підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Також просила апеляційний суд не розглядати її клопотання про повторне дослідження доказів, оскільки вона відмовляється від нього.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги сторони захисту, просив залишити оскаржуваний вирок без змін.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, а саме в газеті Урядовий Кур`єр було опубліковано оголошення про виклик обвинуваченого до апеляційного суду. Також відповідне оголошення опубліковано на офіційному веб-сайті Судової влади. За таких обставин, захисниця та прокурор не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги у відсутність обвинуваченого.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисниці та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суд першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Вказані положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, у разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався належним чином при розгляді даного кримінального провадження у порядку спеціального судового розгляду.

Ухвалюючи обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.408, ч.1 ст. 111 КК України, суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні дезертирства, тобто нез?явлення з метою ухилитися від військової служби на службу у разі переведення та у державній зраді, тобтодіянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та оцінених судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, про що у вироку відповідно до ст.374 КПК України наведено докладні мотиви.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Незважаючи на позицію сторони захисту щодо не доведення винуватості ОСОБА_8 , його вина доводиться наступними доказами:

копією окремого доручення начальника Генерального штабу головнокомандувача Збройних Сил України від 23.03.2014;

розпорядженням першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 24.03.2014 № 47;

наказами Міністерства оборони України від 05.04.2014 № 230 та від 07.04.2014 № 232;

спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1;

спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 12.05.2014 № Д-2, наданою 02.10.2014 за вих. №350/104/3106 начальником управління особового складу заступником начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 на звернення військового прокурора Вінницького гарнізону від 15.08.2014 №7/3134 щодо здійснення досудового розслідування у КП № 0000028, внесеного в ЄРДР 16.06.2014 по факту неприбуття осіб офіцерського складу військових частин Повітряних Сил Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим до визначених пунктів у визначені строки.

копією листа заступника начальника ГУ НП в АР Крим та м. Севастополя №6477/100/03-2019 від 11.11.2019, наданого на запит слідчого за №2106/В/1-3 від 03.10.2019, щодо заведених розшукових справ по КП №0000121 від 12.12.2014 стосовно підозрюваних, в т. ч. щодо ОСОБА_8 ;

копією повідомлення начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України стосовно виконання доручення щодо проведення розшуку в пунктах пропуску через державний кордон осіб, підозрюваних по КП №0000121 від 11.12.2014;

копією протоколу огляду документу від 23.06.2021, проведеного у КП №0000121 від 12.12.2014 з метою виявлення інформації відносно підозрюваних у даному кримінальному провадженні, в т. ч. ОСОБА_8 , об`єктом якого була інформація в електронному вигляді, яка міститься у вільному доступі у всесвітній мережі Інтернет. Проведеним оглядом встановлено інформацію щодо підозрюваних, яка міститься на вебсайті ««МИРОТВОРЕЦ» ЦЕНТР ДОСЛІДЖЕННЯ ОЗНАК ЗЛОЧИНІВ ПРОТИ НАЦІОНАЛЬНОЇ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ, МИРУ, БЕЗПЕКИ ЛЮДСТВА ТА МІЖНАРОДНОГО ПРАВОПОРЯДКУ Center for Research of Signs of Crimes against the National Security of Ukraine, Peace, Humanity, and the International LawInformation for law enforcement authorities and special services about pro-Russian terrorists, separatists, mercenaries, war criminals, and murderers» за посилання «https://myrotvorets.center/». При огляді веб сайту «МИРОТВОРЕЦ» та введені в пошуковій стрічці даного веб сайту «МИРОТВОРЕЦ» прізвища ім?я по батькові підозрюваних у даному кримінальному провадженні було встановлено наступне. Так, відносно підозрюваних у даному кримінальному провадженні, в т. ч. ОСОБА_8 міститься їх персональна інформація та вказано, що вони оголошені в розшук за ст. 408 КК України, відносно деяких підозрюваних осіб вказано, що вони зрадили присязі, проходили військову службу у ЗСУ на території АР Крим і не прибули на материкову частину України у вказані пункти збору та/або перейшли на військову службу до окупанта;

копією листа в.о. начальника Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 15.07.2021, наданого на запит слідчого від 23.06.2021 за №2210/14-01-04-21, в якому надано інформацію про перетинання державного кордону України, лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей та ТОТ АР Крим деякими підозрюваними в КП №0000121 від 12.12.2014 в період з 06.07.2016, а також повідомлено про відсутність такої інформації стосовно інших осіб, в т. ч. ОСОБА_8 ;

копією листа заступника начальника ГУ ДПС у Вінницькій області від 02.07.2021 за №1515/15/02-32-12-01-21, наданого на запит слідчого вх. №18109/5 від 29.06.2021, щодо надання інформації по підозрюваних у КП №0000121 від 12.12.2014;

копією матеріалів виконання доручення №2208/14-01-04-21 від 23.06.2021 у КП №0000121 від 12.12.2014, згідно з яким було проведено заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження 135 військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 Повітряних Сил Збройних Сил України, в т. ч. ОСОБА_8 , яким повідомлено про підозру та оголошено в розшук;

копією матеріалів виконання доручення у КП №0000121 від 12.12.2014 щодо військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 Повітряних Сил Збройних Сил України, в т. ч. ОСОБА_8 , які не прибули з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до пунктів дислокації на материковій частині України, у тому числі до м. Вінниці;

копією протоколу огляду документу від 08.09.2021, проведеного у КП №0000121 від 12.12.2014 з метою виявлення інформації відносно підозрюваних у даному кримінальному провадженні, об`єктом якого була інформація в електронному вигляді, яка міститься у вільному доступі в всесвітній мережі Інтернет. Так, на вебсайті «https://www.youtube.com» було переглянуто відеозаписи на яких зафіксовані підозрювані особи, які одягнені у військовий формений одяг збройних сил Російської Федерації, проходять військову службу на території Автономної Республіки Крим на стороні збройних сил Російської Федерації;

копією відомостей щодо військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 Повітряних Сил Збройних Сил України, які прибули у 2014 році з тимчасово окупованої території автономної Республіки Крим та м. Севастополя до пунктів дислокації на материковій частині України;

копією листа заступника Голови ДСЗ (Центральний апарат) МСП України за №ДЦ-01-3569/0/6-15 від 21.05.2015, наданого на запит слідчого за № 5024 від 16.04.2015, в якому йдеться про те, що підозрювані у КП №0000121 від 12.12.2014 (за списком 138 осіб, в т. ч. ОСОБА_8 ) відповідно до даних Єдиної інформаційної аналітичної системи державної служби зайнятості станом на 20.05.2015 не були зареєстровані у базових центрах зайнятості як безробітні;

копією відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб платників податків станом на 03.06.2015 за період 2014-2015 р.р. відносно підозрюваних у КП №0000121 від 12.12.2014;

довідкою на майора ОСОБА_8 , видана начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 №350/160/4229 від 19.12.2014. Відповідно до якої, ОСОБА_8 призначений наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 01.02.2014 №43 на посаду начальника відділення особового складу та стройового заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_2 тактичної групи Повітряних Сил «Крим» повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з 01 лютого 2014 року по 13 травня 2014 року. Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 13.05.2014 № 243 зарахований у розпорядження командувача Повітряних Сил Збройних Сил України. Контракт укладений на п?ять років з 23 червня 2013 року до 23 червня 2018 року наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 21.05,2013 № 241;

листом начальника Департаменту військової контррозвідки №17/1/У-6500нт від 07.11.2022, наданий на запит слідчого, в якому йдеться про те, що за даними Об`єднаного центру з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях СБ України, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_8 серед полонених не значиться;

повідомленням командира військової частини НОМЕР_4 №222/101/3721 від 22.12.2022, наданим на запит слідчого, щодо особи ОСОБА_8 , в якому, крім іншого, зазначено, що останній є дезертиром та зрадником;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.11.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 на фотознімку під №3 упізнав ОСОБА_8 з яким у 2014 році проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 і який вчинив дезертирство, залишившись на тимчасово окупованій території АР Крим;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.11.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 на фотознімку під №3 упізнав ОСОБА_8 з яким у 2014 році проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 і який вчинив дезертирство, залишившись на тимчасово окупованій території АР Крим;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 на фотознімку під №3 упізнав ОСОБА_8 з яким у 2014 році проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 і який вчинив дезертирство, залишившись на тимчасово окупованій території АР Крим;

протоколом огляду документів від 04.11.2022, проведеного у КП №0000121 від 12.12.2014 з метою виявлення інформації відносно підозрюваних у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 , об`єктом якого була інформація в електронному вигляді, яка міститься у вільному доступі у всесвітній мережі Інтернет. Проведеним оглядом встановлено наступне. При введені в пошукову стрічку «Google» прізвища ім?я по батькові підозрюваного у даному кримінальному провадженні « ОСОБА_8 », виявлено інформацію щодо останнього, яка міститься у відкритому доступі, на веб сайті «МИРОТВОРЕЦ» ЦЕНТР ДОСЛІДЖЕННЯ ОЗНАК ЗЛОЧИНІВ ПРОТИ НАЦІОНАЛЬНОЇ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ, МИРУ, БЕЗПЕКИ ЛЮДСТВА ТА МІЖНАРОДНОГО ПРАВОПОРЯДКУ Center for Research of Signs of Crimes against the National Security of Ukraine, Peace, Humanity, and the International LawInformation for law enforcement authorities and special services about pro-Russian terrorists, separatists, mercenaries, war criminals, and murderers» за посилання «https://myrotvorets.center/criminal/sokolko-maksim-borisovich/». Крім того, окрім інформації щодо підозрюваного ОСОБА_8 , виявлено його фотозображення, які в ході проведення огляду були завантажені та збережені на оптичний диск для лазерних систем зчитування, та для зручності їх пошуку, поміщені до папки під назвою «Миротворець»;

даними із соціальній мережі «Однокласники» у якій виявлено інтернет-сторінку підозрюваного ОСОБА_8 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_5 » - « ОСОБА_14 ». При огляді даної інтернет сторінки встановлено фотозображення підозрюваного ОСОБА_8 , які в ході проведення огляду були завантажені та збережені на оптичний диск для лазерних систем зчитування, та для зручності їх пошуку, поміщені до папки під назвою «ОК»;

інформацією з соціальної мережі «ВКонтакте», а саме інтернет-сторінки дружини підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_15 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_6 » - « ОСОБА_16 ». При огляді даної інтернет сторінки встановлено фотозображення підозрюваного ОСОБА_8 , які в ході проведення огляду були завантажені та збережені на оптичний диск для лазерних систем зчитування, та для зручності їх пошуку, поміщені до папки під назвою «ВК ОСОБА_17 »

відеозаписами, на яких зафіксований ОСОБА_8 , який одягнений у військовий формений одяг збройних сил Російської Федерації та проходить військову службу на території Автономної Республіки Крим на стороні збройних сил Російської Федерації, а саме: на відеозаписі під назвою «В Севастополе заступил на боевое дежурство зенитный ракетный комплекс С-400 «Триумф» за посиланням:

відеозаписом під назвою «Комплекс С-400 разместили в Севастополе 14.01.2018» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_7 » зафіксований ОСОБА_8 . Відеозапис датований 14.01.2018. На даному відеозаписі ОСОБА_8 зафіксований у період часу з 00:50 до 00:53 години та знаходиться в третьому ряду, а саме посередині й несе прапор біло-помаранчевого кольору. Відеозапис під назвою « ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_8 » за допомогою програмного забезпечення сайту « ІНФОРМАЦІЯ_9 » завантажено та записано на оптичний диск;

за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_10 » виявлено інтернет сторінку під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 ». На вищевказаній інтернет-сторінці наявне фотозображення осіб, які одягнені у військовий формений одяг збройних сил Російської Федерації та проходять військову службу на території Автономної Республіки Крим на стороні збройних сил Російської Федерації, а саме: в третьому ряду посередині зображений ОСОБА_8 , який несе прапор біло-помаранчевого кольору. При огляді даної інтернет-сторінки вказане фотозображення було завантажено та збережено на оптичний диск для лазерних систем зчитування, та для зручності їх пошуку, поміщені до папки під назвою «Вікіпедія». Додатком до даного протоколу є оптичний диск із записаними вище вказаними даними;

протоколом огляду документів від 15.05.2023, проведеного у КП № 0000025 від 02.02.2023 з метою виявлення інформації та фотозображень зразків форменого одягу, знаків розрізнення та відзнаки ЗС Російської Федерації». Оглянуто інформацію в електронному вигляді, яка міститься у вільному доступі в всесвітній мережі Інтернет. При введені в пошукову стрічку «Google» надпису «формений одяг, знаки розрізнення та відзнаки ЗС Російської Федерації», було виявлено Указ Президента РФ «Про військову форму одягу, знаках розрізнення військовослужбовців і відомчих відзнаках» за посиланням: «http://www.consultant.ru/document/cons_doc_LAW_98403/942772dce30cfa36b671bcf19ca928e4d698a928/, текст якого вказано нижче (дослівно) УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ О ВОЕННОЙ ФОРМЕ ОДЕЖДЫ, ЗНАКАХ РАЗЛИЧИЯ ВОЕННОСЛУЖАЩИХ И ВЕДОМСТВЕННЫХ ЗНАКАХ ОТЛИЧИЯ. Також виявлено фотозображення зразків такого одягу, знаків розрізнення та відзнак.Окрім того, виявлено, що одяг в який був одягнений ОСОБА_8 на досліджених судом відео-та фотоматеріалах є аналогічним тому, який використовується збройними силами Російської Федерації;

висновком експерта №СЕ-19/102-23/11152-ФП від 14.12.2023 за результатами судової портретної експертизи, яким встановлено, що на наданих експерту зразках фотознімків на ім`я ОСОБА_8 зображена одна і та ж сама особа;

висновком експерта №СЕ-19/102-23/11161-ФП від 15.12.2023 за результатами судової фототехнічної експертизи, яким встановлено, що на наданих експерту зразках зображеннях особи чоловічої статі (обвинуваченого ОСОБА_8 ) на ньому наявний ідентичний військовий одяг, а саме куртка, кепка, шеврони, нашивки, відзнаки;

При ухваленні вироку судом першої інстанції було враховано, що ці докази зібрані у встановленому законом порядку, є логічними та послідовними, узгоджуються між собою в цілому та в деталях, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності.

Посилання захисниці на те, що фактичні обставини справи та докази, надані стороною обвинувачення, не підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, надані в підтвердження вини ОСОБА_8 стороною обвинувачення докази, зокрема, й загальнодоступні джерела інформації судом першої інстанції були оцінені за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, були визнані належними та допустимими.

Ураховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані про діяльність ОСОБА_8 , як військовослужбовця Збройних Сил України, що вчинив дезертирство та державну зраду, достовірними доказами обвинувачення.

В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_7 порушує питання про повторне дослідження судом апеляційної інстанції фактичних обставин кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , зокрема доказів, на які міститься детальне посилання в апеляційній скарзі.

Разом з цим, обґрунтування такого повторного дослідження доказів стороною захисту фактично зводиться до необхідності надання їм апеляційним судом іншої юридичної оцінки, за відсутності будь-яких доказів про те, що вони судом першої інстанції досліджені неповно або з порушенням кримінального процесуального закону.

Оскільки передбачених законом підстав для повторного дослідження доказів у даному кримінальному провадженні стороною захисту не наведено і колегією суддів не встановлено, у задоволенні відповідного клопотання було відмовлено під час судового засідання, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 30.05.2019 № 572/843/17 від 30.05.2019, згідно з якою сам по собі факт непогодження з висновками суду першої інстанції не є підставою для повторного дослідження доказів.

Також звертається увага на те, що за відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке має відповідати положенню ч. 3 ст. 404 КПК України, у суду апеляційної інстанції не виникає обов`язку досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів, закріплених у приписах зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення в повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства.

Стосовно доводів про те, що судом не було беззаперечно встановлено, що на момент вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 408, ч.1 ст. 111 КК України, обвинувачений ОСОБА_8 був громадянином України, то вони на переконання колегії суддів, надумані.

У матеріалах кримінального провадження наявна ксерокопія паспорта громадянина України ОСОБА_8 , ксерокопія довідки про присвоєння ОСОБА_8 ідентифікаційного номеру, завірені Начальником Кадрового центру Повітряних Сил Збройних Сил України. Вказані документи підтверджують те, що на момент вчинення злочинів обвинувачений ОСОБА_8 був громадянином України, а також був військовослужбовцем Збройних Сил України.У матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що обвинуваченим ініціювалося подання про втрату громадянства України до вчинення дій, які йому інкриміновані.

Окрім того, безпідставними є доводи захисниці про те, що відсутній особистий підпис ОСОБА_8 на наказах, директивах чи будь-яких інших документах, які засвідчують те, що його було переведено до нового місця служби, у зв?язку із передислокацією до військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Таким чином, відсутність підпису військовослужбовця не є підставою ставити під сумнів факт доведення до нього наказу.

До того ж, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 , маючи військове звання майора та будучи начальником відділення особового складу та стройового заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_2 тактичної групи Повітряних Сил «Крим» Збройних Сил України, у зв`язку з анексією РФ АРК достеменно знав про необхідність передислокації на материкову територію України для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, у тому числі щодо необхідності прибуття до пункту збору у військову частину НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , а тому повинен був прибути до нового місця служби, однак, не зробив цього з метою ухилитися від військової служби.

Також безпідставним колегія суддів вважає доводи захисниці про те, що відсутня будь-яка документальна інформація того, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї.

Колегія суддів зазначає, що воєнна окупація невід`ємної частини України - Автономної Республіки Крим - мала відкритий характер, а тому ОСОБА_8 , як військовослужбовець Збройних Сил України, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Надуманими колегія суддів вважає доводи про те, що незрозуміло яким чином ОСОБА_8 повинен був добратися на материкову частину України, коли АРК була окупована.

У даному разі слід згадати українських військових, які переїхали з окупованого півострова на материкову територію України та про яких неодноразово згадували в ЗМІ, а саме: 103 колишніх «нахімовців» ? курсантів севастопольської Академії військово-морських сил, теперішнього віце-адмірала, командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України ОСОБА_19 , екс-командира НОМЕР_5 бригади тактичної авіації ЗСУ ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , командира протичовнового корвета «Хмельницький», ОСОБА_22 , який у 2014 році був начальником штабу ІНФОРМАЦІЯ_12 , якій вдалося перегнати на материкову частину України 7 літальних машин, частину екіпажу морського тральщика «Черкаси», екіпаж корвета "Тернопіль", який у повному складі залишився вірним присязі та перебазувався до м. Одеси, а також інших військовослужбовці, які не зрадили присязі та виїхали з окупованого півострова на материкову частину України.

До того ж, загальновідомою є інформація, оприлюднена на засіданні комітету Верховної Ради з питань національної безпеки і оборони 05.02.2016 заступником генерального прокурора України, головним військовим прокурором ОСОБА_23 , про те, що станом на 26-27 лютого 2014 року, згідно з офіційними штатними даними буквальної кількості військовослужбовців і усіх, хто до них прирівнюється, на території Автономної Республіки Крим Україна мала 20 315 військовослужбовців, не рахуючи підрозділи і штатну чисельність Міністерства надзвичайних ситуацій, а також не рахуючи усіх інших державних інституцій, які мали право і владні інструменти для виконання функцій держави - органи прокуратури, система суддів тощо.

У період з лютого по травень 2014 року до материкової частини України прибули сумарно з цих усіх 20 315 осіб - 6 010 військовослужбовців. З них: Збройні Сили України- 3990, Нацгвардія - 1177, Держприкордонслужба - 519, СБУ - 242, УДО - 20, Державне космічне агентство - 61 особа.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 мав можливість виїхати з окупованого півострова на материкову частину України, однак добровільно вирішив цього не робити. При цьому про наявність будь-яких поважних причин, які утруднюють виїзд з півострова, обвинувачений вищому командуванню на той час не повідомляв.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що не відповідає дійсності перехід обвинуваченого ОСОБА_8 на бік ворога саме в умовах збройного конфлікту, влаштування його на військову службу до лав ЗС РФ, аналогічні доводам, висловленим у суді першої інстанції.

Так, оглянуті відеодокази та експертизи беззаперечно свідчать, що ОСОБА_8 перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту. Зокрема, на відеозаписі під назвою « ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_8 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_7 » зафіксований ОСОБА_8 . Відеозапис датований 14.01.2018. На даному відеозаписі ОСОБА_8 зафіксований у період часу з 00:50 до 00:53 години та знаходиться в третьому ряду, а саме посередині й несе прапор біло-помаранчевого кольору. Відеозапис під назвою « ОСОБА_18 » за допомогою програмного забезпечення сайту «https://www.youtube.com» завантажено та записано на оптичний диск. На вказаному відеозаписі ОСОБА_8 одягнутий у формі ЗС РФ, яка відповідає затвердженому зразку ЗС РФ, має всі необхідні знаки розрізнення ЗС РФ. З відеодоказів установлено, що у вказаний час ОСОБА_8 перебуває на тимчасово окупованій РФ території України АРК Крим. Тобто, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про обставини окупації, а саме збройну агресію РФ щодо України, окупацію частини суверенної території України саме збройними силами РФ, і за таких підстав маючи чітке усвідомлення щодо того, що РФ є ворогом України у агресивному збройному конфлікті (війні), перейшов на бік ворога.

Що стосується доводів захисниці про те, що судом неправильно застосоване додаткове покарання у виді конфіскації, оскільки у вироку зазначено: « з конфіскацією всього належного на праві власності ОСОБА_9 », тобто невідомо «що конфіскувати?», то вони, на переконання колегії суддів, не є підставою для скасування оскаржуваного вироку. При цьому вони свідчать про допущену захисницею у скарзі описку, оскільки у даному провадженні судовий розгляд здійснювався стосовно ОСОБА_8 , а не ОСОБА_9 .

Зрештою, інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисниці, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для закриття кримінального провадження, на чому наполягає сторона захисту.

Остаточне покарання призначене обвинуваченому ОСОБА_24 відповідно до вимог ст.65 КК України з врахуванням характеру та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є особливо тяжким злочином та нетяжким злочином, наслідків вчиненого, особи винного та відсутністю обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду також не встановлено, у зв`язку із чим вирок слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисниці - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Інформацію про ухвалення судового рішення буде опубліковано у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4