КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2887/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням систем відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів у системі EasyCon, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року, -

за участю:

прокурорів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30.01.2025 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 01.02.2024 року у кримінальному провадженні № 0000234 від 22.03.2021 року.

Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав в інтересах ОСОБА_9 апеляційну скаргу, у якій просить скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати письмове повідомлення від 01.02.2024 року про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000234 від 22.03.2021 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необгрнутованою.

Органом досудового розслідування було достовірно відомо, що ОСОБА_9 є громадянином Грузії, в ході здійснення заходів щодо встановлення його місцезнаходження до моменту повідомлення про підозру, очевидним є те, що у розпорядженні слідчого були достатні дані, що свідчили про перетин ним Державного кордону України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000234 від 22.03.2021 року.

Слідчими слідчого управління Головного управління національної поліції у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0002239 від 26.03.2019 за ч. 3 ст. 146 КК України та у кримінальному провадженні № 0002422 від 08.04.2020 за ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, № 000360 від 06.03.2020 за ч. 3 ст. 186 КК України та № 0000582 від 18.03.2020 за ч. 3 ст. 186 КК України, які 16.02.2021 було об`єднано та об`єднаному провадженню присвоєно загальний номер № 0002239.

В подальшому, 22.03.2021 з кримінального провадження № 0002239 були виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження стосовно, у тому числі ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 186, ст. 257 КК України, якому присвоєно номер № 0000234.

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 22.03.2021 щодо громадянина Грузії ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.02.2024 слідчим повторно складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.

18.12.2024 адвокат ОСОБА_8 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , скаргу до Голосіївського районного суду м. Києва про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 01.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000234 від 22.03.2021.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2025 рокувідмовлено у задоволенні скарги адвоката.

З висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю задотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, крім іншого, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Згідно п.13 ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Згідно ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1)затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2)обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3)наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

КПК України не містить визначення терміну "обґрунтована підозра" і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 05.07.2020 року ОСОБА_9 через Чорноморський порт перетнув Державний кордон України та на момент виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України не знаходився на території країни.

Повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, датується 01.02.2024 року.

26.02.2024 року згідно даним трекінгу відправлень Укрпошти слідчим спрямовано на ім`я та робочу адресу захисника адвоката ОСОБА_12 повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України. Вказані дії не передбачені нормами Кримінального процесуального закону, жодні відомості щодо направлення ОСОБА_9 тексту повідомлення про підозру на будь-яку іншу адресу чи у будь-який інший спосіб у вказаному відправленні відсутні. Дане свідчить про порушення вимог ч. 1 ст. 278 КПК України відповідно до якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Органу досудового розслідування було відомо що ОСОБА_9 є громадянином Грузії, в ході здійснення заходів щодо встановлення його місцезнаходження до моменту повідомлення про підозру, очевидним є те, що у розпорядженні слідчого були достатні дані, що свідчили про перетин ним Державного кордону України.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва. Дані дії відповідно до норм процесуального закону органом досудового розслідування не були здійсненні.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги стосовно порушення органом досудового розслідування вимог ст.ст. 277. 278 КПК України під час складання та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , що є підставою для задоволення апеляційної скарги сторони захисту, скасування ухвали слідчого судді місцевого суду та постановлення нової ухвали про задоволення скарги на повідомлення про підозру і скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 01.02.2024 року у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 01.02.2024 року у кримінальному провадженні № 0000234 від 22.03.2021 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 01.02.2024 року у кримінальному провадженні №0000234 від 22.03.2021 року, відносно ОСОБА_9 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4