Єдиний унікальний номер 341/636/25
Номер провадження 1-кп/341/130/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого: судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

провівши в приміщенні Галицького районного суду в м. Галич Івано-Франківської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000032 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Поділля, Галицького району, Івано-Франківської області, з середньою освітою, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , який проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого

-10.04.2025 року, Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 382, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із випробуванням на 1 рік.

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.03.2025 близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на сходовій площадці між четвертим та п`ятим поверхами багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_3 , біля відчиненого вікна викурював сигарету.

В цей час до вказаного будинку підійшла ОСОБА_7 і попіл від струшеної ОСОБА_4 сигарети потрапив їй на голову, що спровокувало словесний конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , який супроводжувався висловлюванням образ та нецензурних слів в адресу одне одного.

В цей момент до ОСОБА_7 підійшов її співмешканець ОСОБА_5 , який став на захист жінки і під час словесної перепалки з ОСОБА_4 в останнього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 поговорити віч-на-віч і коли останній погодився, вийшов на двір.

Перебуваючи на вулиці, ОСОБА_4 направився у сторону ОСОБА_5 , який в цей час прямував до під`їзду будинку, у якому проживають зазначені особи, і зблизившись з ним, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого і бажаючи їх настання, розуміючи, що вони обоє перебувають на вимощеній бруківкою доріжці і будь-які його дії, можуть спричинити падіння останнього та отримання ним тілесних ушкоджень, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_5 не менше одного удару кулаком у ділянку обличчя.

Від отриманого удару ОСОБА_5 упав на бруковану доріжку і в результаті злочинних дій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та раною в тім`яно-потиличній ділянці посередині, рани в ділянці нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також легкі тілесні ушкодження у виді травматичної ампутації коронкової частини 1, 2-го зубів на верхній щелепі зліва та синців в проекції лівого і правого плечових суглобів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що у березні 2025 року пізно ввечері він курив у коридорі в будинку де він проживає в м. Бурштин біля вікна. Внизу йшла якась жінка, яка почала кричати що він кинув недопалок їй на голову. У відповідь він сказав що ще курить, та недопалок у нього в руці. Після чого зазначена жінка покликала співмешканця, яким виявився ОСОБА_5 . На вимогу ОСОБА_5 спуститись та побалакати, він спустився вниз сходами та вийшов на двір. Коли спускався зустрів ОСОБА_8 , який йшов кудись по своїх справах. Внизу біля будинку побачив ОСОБА_5 та його дівчину, які були у стані сильного алкогольного сп`яніння. Коли він підійшов до ОСОБА_5 , останній, його штовхнув, та він впав у квітник, при чому тілесних ушкоджень не отримав. Після чого він підвівся та один раз правою рукою вдарив ОСОБА_5 по обличчю. Від удару ОСОБА_5 впав на бруківку, але одразу підвівся. А він розвернувся та пішов додому. Що було далі не знає. Цивільний позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які узгоджуються між собою, а саме:

Показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні 06.10.2025 року пояснив, що 09 березня 2025 року вночі разом із дівчиною, ОСОБА_7 , повертався додому у м. Бурштин на вул. Шухеквича 2а на таксі. Дівчина вийшла із авто, та пішла у бік будинку, а він залишився щоб розрахуватись із таксистом. Потім він почув як його дівчина наче із кимось свариться. Коли він підійшов до неї, вона сказала що хтось струсив попіл їй на голову, на що вона зробила чоловіку зауваження, але у відповідь почула нецензурну лайку та погрози. Він також зробив зауваження чоловіку що курив, але у відповідь також почув лайку та слова, на кшталт, зараз вийду розберемося. Він залишився чекати зазначеного чоловіка бо хотів щоб той вибачився перед його дівчиною. Коли побачив що із під`їзду вийшли двоє чоловіків, перший йшов ОСОБА_4 а за ним ОСОБА_8 . Підійшовши до нього ОСОБА_4 одразу вдарив його, ОСОБА_5 , кулаком правої руки в обличчя зліва в область губи. Від удару він впав та втратив свідомість. Що було далі не знає. Отямився коли двоє незнайомих йому чоловіків вели його до лікарні. В нього було багато крові, рана в області губи та вибито зуби. В лікарні провів не менше години. До цього часу він проходить лікування щодо відновлення зубів та імплантації. Цивільний позов підтримує у повному обсязі. Покарання просить призначити згідно чинного законодавства.

Показами свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні 02.06.2025 року пояснила, що ОСОБА_4 вона раніше не знала, а із потерпілим вони разом проживають, як родина, вона його дівчина, та має із ним добрі стосунки. У березні 2025 року у темний час доби вона із ОСОБА_5 на таксі повернулись до будинку, в якому разом проживають, що в АДРЕСА_3 . Вона вийшла із авто та чекала ОСОБА_9 біля під`їзду, бо останній розраховувався із водієм за проїзд. Коли стояла, якийсь чоловік, який курив у вікно сусіднього під`їзду став струшувати попіл, який падав на неї. Вона зробила чоловіку, який курив зауваження, а він став висловлюватись в її адресу нецензурною лайкою. До неї підійшов ОСОБА_10 , який став за неї заступатись та між ним та чоловіком який курив (ним виявився саме ОСОБА_4 ) виник словесний конфлікт, і вони висловлювались один в бік одного нецензурною лайкою. ОСОБА_4 запропонував вийти поговорити, на що ОСОБА_5 погодився та вони вдвох, ОСОБА_10 попереду, а вона трохи позаду пішли на інший бік будинку, до під`їзду, де живе ОСОБА_4 . ОСОБА_4 вибіг із будинку та одразу вдарив ОСОБА_9 , який від удару упав та вдарився потилицею о бетонний бордюр. Так як вона йшла трохи позаду ОСОБА_11 , то бачила вона лише один удар, мабуть руками, від якого ОСОБА_10 впав. Вона стала кричати, бо дуже боїться крові, на крик підійшли перехожі, які допомогли підняти ОСОБА_9 та довести його до лікарні, яка знаходиться недалеко від їх будинку. Ці ж перехожі і відвели ОСОБА_4 у бік.

Показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні 23.06.2025 року пояснив, що ОСОБА_4 він знає та стосунки у них сусідські. ОСОБА_5 до подій березня він не знав, наразі жодних стосунків із ним не підтримує. Він проживає на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 . У березні 2025 року між 22-23 годинами він був у квартирі та вкладав доньку спати. З вулиці почув жіночі та чоловічі крики. Галас тривав десь хвилини чотири. Він визирнув у вікно, та побачив ОСОБА_5 , який стояв нахилившись, похитувався, як після удару, з обличчя капала кров. Поруч із ним знаходились дівчина, яка кричала, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Потім він побачив як ОСОБА_5 впав. Потім з-за рогу вийшла компанія, які стали допомагати ОСОБА_5 , піднімати його. Він не бачив щоб ОСОБА_4 бив ОСОБА_5 . Також він не бачив щоб ОСОБА_8 бив ОСОБА_5 . З квартири він не виходив, але чув, що сварка сталася із-за недопалка. Він не бачив щоб ОСОБА_5 бив ОСОБА_4 та не бачив щоб його бив ОСОБА_8 .

Від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 прокурор відмовився в судовому засіданні 06.10.2025 року та відмова прийнята судом.

Крім показів потерпілого та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Так, стороною обвинувачення суду надано та в судовому засіданні досліджено наступні письмові докази:

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.03.2025 року, згідно якого ОСОБА_5 звернувся із заявою про те, що 09.03.2025 року, близько 22 годин 45 хвилин в м. Бурштин по вул. Шухевича 2а, невідома особа вдарила кулаком в ділянку обличчя, вибила зуб, спричинила пошкодження губи та інші тілесні ушкодження.

Протокол огляду від 11.03.2025 року, із фото таблицею до нього, проведеного у період часу із 17:00 годин по 17:40 годин за участю потерпілого ОСОБА_5 .. Місце огляду прибудинкова територія по вул. Шухевича 2А в м. Бурштин, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області. Тильна сторона будинку має окремий вхід у під`їзд. Вздовж будівлі прокладена вимощена бруківкою доріжка, що веде до входу, а поруч знаходиться господарська будівля та зона з кущами та деревами. Потерпілий вказав на під`їзд з якого вийшов чоловік, який спричинив йому тілесні ушкодження та на місце де відбувся конфлікт. На асфальті та бруківці наявні сліди, схожі на залишки крові різної форми та розмірів. По праву та ліву сторону асфальтованої дороги наявна бруківка (бордюри). При детальному огляді на бордюрі слідів крові не виявлено.

Висновок експерта № 23 (яку розпочато 13.03.2025 року, закінчено 24.03.2025 року), за висновками якої у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження:закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку та раною в тім`яно-потиличної ділянці посередині (про що свідчить наявність рубця); рана в ділянці нижньої губи; травматична ампутація коронкової частини 1,2-го зубів на верхній щелепі зліва; синці в проекції лівого та правого плечових суглобів, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути, як руки, ноги, так і інші тупі тверді предмети, могли утворитися, як при нанесені ударів тупими твердими предметами у вищевказані ділянки, так і при ударах цими ділянками до таких, можуть відповідати терміну вказаному в постанові (09.03.2025 року близько 22:30 годин). Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку та раною в тім`яно-потиличній ділянці посередині (про що свідчить наявність рубця); рана в ділянці нижньої губи, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а решта вищевказаних тілесних ушкоджень, відносяться до легких.

Враховуючи кількість та локалізацію (на різних, протилежних ділянках тіла) тілесних ушкоджень, виключається можливість утворення їх, при одномоментному падінні та ударі об тверду площину. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, слід вважати, що ОСОБА_5 , було спричинено не менше 2-3-х ударів в ділянки голови; не менше 1-го в ділянку лівого плечового суглоба та не менше 1-го, в ділянку правого плечового суглоба

Висновком експерта №31/23-Д додаткової судово-медичної експертизи (яку розпочато 02 квітня 2025 року, закінчено 03.04.2025 року), за висновками якої, тілесні ушкодження вказані у Висновку експерта № 23 від 24.03.2025 року на ім`я ОСОБА_5 , могли утворитися при нанесенні удару в ділянку обличчя, тупим твердим предметом, яким міг бути кулак руки, внаслідок чого могли утворитися: рана в ділянці нижньої губи та травматична ампутація коронкової частини 1,2-го зубів на верхній щелепі зліва, з подальшим падінням тіла на тверду площину та ударі до неї, внаслідок чого могли утворитися: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку та раною в тім`яно-потиличній ділянці посередині (про що свідчить наявність рубця) та синці на задній поверхні в проекції лівого та правого плечових суглобів.

Враховуючи кількість та локалізацію (на різних протилежних ділянках тіла) вищевказаних тілесних ушкоджень, виключається можливість утворення їх, при одномоментному падінні та ударі об тверду площину.

Постановами про визнання речей і документів речовими доказами від 12 березня 2025 року, 14.03.2025 року та 19.03.2025 року, якими медичні документи на ім`я ОСОБА_5 визнано речовими доказами.

Дослідивши докази по даній справі та давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, який вірно кваліфікований за ч. 2 ст. 125 КК України.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він вдарив потерпілого після того, як останній перший його штовхнув та він впав у клумбу, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються показами потерпілого, який стверджує, що ОСОБА_4 вдарив його одразу як підійшов та показами свідка ОСОБА_7 , яка зазначила, що ОСОБА_4 вибіг із будинку та одразу вдарив ОСОБА_9 , який після удару впав на бетонний бордюр.

Крім того вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.03.2025 року, згідно якого ОСОБА_5 звернувся із заявою про те, що 09.03.2025 року, близько 22 годин 45 хвилин в м. Бурштин по вул. Шухевича 2а, невідома особа вдарила кулаком в ділянку обличчя, вибила зуб, спричинила пошкодження губи та інші тілесні ушкодження; протоколом огляду від 11.03.2025 року, із фото таблицею до нього; висновками експертів № 23 та додатковим висновком № 31/23-Д.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахує що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи, яке відповідно ст. 12 КК України є проступком, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, за місцем реєстрації характеризується позитивно, проживає разом із родиною не за місцем реєстрації, а в АДРЕСА_3 , де характеризується задовільно, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; притягувався до адміністративної відповідальності Дубенським міськрайонним судом Рівенської області 21.05.2024 року за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, проходив військову службу під час мобілізації із 12.03.2022 року, був звільнений в запас наказом від 26.06.2024 року за п. «б» (за станом здоров`я за наявністю інвалідності) п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», за службовою характеристикою під час служби характеризувався негативно, схильний до вживання алкогольних напоїв офіційно не працевлаштований.

Наявність на утриманні малолітньої дитини, проходження служби під час мобілізації з якої ОСОБА_4 був звільнений у зв`язку з отриманням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини суд визнає обставинами, що пом`якшують його покарання.

Обтяжуючих вину обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Враховуючи, що кримінальний проступок ОСОБА_4 вчинив до ухвалення Галицьким районним судом Івано-Франківської області вироку від 10.04.2025 року, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, остаточно визначивши покарання з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень.

Визначаючи вид покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, суд враховує, що ОСОБА_4 ніде не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, звільнений в запас з військової служби за станом здоров`я, мав третю групу інвалідності та згідно довідок МСЕК йому протипоказана важка фізична праця, наразі проходить переогляд, тому призначення таких покарань як штраф, громадські роботи або виправні роботи суд вважає недоцільним.

Враховуючи зазначені вище обставини суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті, що є необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Вирішуючи питання за заявленим потерпілим цивільним позовом з урахуванням заяви про його зменшення, суд виходить із наступного:

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Суд вважає необхідним задовольнити цивільний позов потерпілого частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у повному обсязі та у загальному розмірі 93480,60 гривень, а саме вартість проведення магнітнорезонансної терапії головного мозку та МР-ангіографії 2700,00 гривень; обстеження, консультацію та складання комплексного плану стоматологічної реабілітації з урахуванням важкості травматичної ампутації двох зубів та супутніми травматичними пошкодженнями сусідніх зубів 1400,00 гривень, акту № 14 здачі-прийняття робіт (надання стоматологічних послуг), детального опису наданих послуг та фіскальних чеків на суму 44690,00 та 44690,60 гривень.

Що стосується позивних вимог цивільного позивача щодо стягнення спричиненої моральної шкоди в розмірі 60000 гривень, суд вважає необхідним задовольнити ці вимоги частково в розмірі 40000 гривень з урахуванням наступного:

Згідно з частиною першою ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З матеріалів провадження вбачається, що потерпілим було подано цивільний позов, в якому моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, оцінену в 60000 грн, обґрунтовано тим, що потерпілий переніс фізичний біль і страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, було принижено його честь і гідність, спричиненням тілесних ушкоджень, серед яких травматична ампутація коронкової частини 1, 2 зубів на верхній щелепі, що потягло зокрема фізичний біль та тривале лікування, необхідність періодично відвідувати лікаря-стоматолога, що в свою чергу порушило звичний для нього спосіб життя, призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що побої були нанесені, в тому числі і у область обличчя, потерпілий проходив та проходить відповідне тривале стоматологічне лікування, що безумовно призвело до зміни його звичайного укладу та способу життя.

Враховуючи глибину і тривалість моральних страждань потерпілого, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає що розмір відшкодування моральної шкоди у 40 000 грн, буде відповідати вимогам розумності та справедливості за обставин цього провадження.

Доказів того, що потерпілий, у зв`язку з пошкодженням зубів та неможливістю чітко вимовляти звуки, втратив можливість виконувати свої професійні обов`язки як педагог у Бурштинському торговельно-економічному фаховому колоджі ДТЕУ, та виконувати обов`язки кухаря кафе «Сантоку», де він начебто працює шеф-кухарем, суду не надано. Жодного документу про те, що потерпілий взагалі працевлаштований, та спричинені йому тілесні ушкодження призвели до звільнення, ускладнили або унеможливили його трудову діяльність, потерпілий не надав, тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в іншій частині задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 376, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2025 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три роки).

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2025 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКП НОМЕР_2 ) спричинену матеріальну шкоду в розмірі 93 480 (дев`яносто три тисячі чотириста вісімдесят) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКП НОМЕР_2 ) спричинену моральну шкоду в розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Речові докази: рентгенограму із описом на тильній стороні, виписку з історії хвороби, довідку від лікаря стоматолога, довідку від лікаря невролога, консультативний висновок спеціаліста та довідку, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 за розпискою від 25.03.2025 року повернути ОСОБА_5 , а копії медичних документів залишити в матеріалах справи.

Речові докази, рентгенограму кісток черепа із описом, медичну карту стаціонарного хворого № 828 та протокол до клінічного обслуговування хворого у відділенні ЕМД № 1254 на ім`я ОСОБА_5 , повернуті адміністрації КМП «Бурштинська центральна міська лікарня» - залишити у КМП «Бурштинська центральна міська лікарня, а копії зазначених медичних документів, залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СуддяОСОБА_15