Справа №337/5663/25
Номер провадження 1-кс/337/438/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 рокум. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням №0000933 від 25 жовтня 2025 року відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, навчається на ІІ курсі ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2025 року слідчий ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , в якому просив застосувати до підозрюваного за ч.1 ст. 115 КК України ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність у справі ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно клопотання, 25 жовтня 2025 року в період часу з 18:00 години до 18:20 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зустрілись біля будинку 26-Б по вулиці Сорочинській у м. Запоріжжя.

Під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 раптово виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, внаслідок якої у ОСОБА_4 виник умисел на вбивство ОСОБА_9 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_4 дістав з власної кишені ніж.

Далі, ОСОБА_4 тримаючи вказаний ніж у правій руці, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи небезпечність та протиправний характер своїх дій, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , наніс останньому один удар ножом в область розташування життєво-важливих органів, а саме в область лівої легені.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_9 було спричинено колото-різану рану, Вказані тілесні ушкодження зумовили гостру крововтрату, внаслідок якої ОСОБА_9 помер на місці.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про яке 25 жовтня 2025 року внесені до ЄРДР під №0000933 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Повідомлення про підозру за ч.1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, пред`явлено ОСОБА_4 26 жовтня 2025 року.

Підозра щодо вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_4 , обґрунтовується поясненнями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , іншими доказами.

Клопотання оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України. Копію клопотання і додатків ОСОБА_4 отримав за 1 день до судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність у справі ризиків та неможливість застосування інших запобіжних заходів, просила задовольнити клопотання.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що кримінального правопорушення він не вчиняв, та нікому не наносив ножового поранення. Конфлікт з ОСОБА_9 у нього був, але дуже давно. З ризиками сторони обвинувачення він не погодився. Щодо інших обставин відмовився надавати пояснення. Крім того посилався на фізичний і психологічний вплив на нього зі сторони поліції.

Захисник в судовому засіданні заперечував обґрунтованість підозри і наявність у справі ризиків, та просив відмовити в задоволенні клопотання, застосувавши до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 пояснила, що не вірить, що її син міг вбити людину. Вона ніколи не бачила у ОСОБА_4 ножів. Він є позитивним хлопцем живе з батьками і молодшим братом, навчається, займається спортом, приймає участь у змаганнях, не вживає алкоголь.

Психолог ОСОБА_7 просила прийняти рішення, яке буде відповідати інтересам дитини.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Матеріали клопотання, а саме копії: протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_9 №6012, протоколу затримання ОСОБА_4 від 25.10.2025 року, свідчать про наявність обґрунтованої для цієї стадії кримінального провадження підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

При цьому суд виходить з практики ЄСПЛ, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення для цілей застосування запобіжного заходу передбачає наявність фактів або відомостей, достатніх для того, щоб об`єктивний спостерігач міг зробити висновок, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення у справах «Ільгар Маммадов проти Азербайджану», «Ердагоз проти Туреччини», «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Клопотання та додані до нього матеріали дають підстави вважати про наявність у справі ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Так ОСОБА_4 після події кримінального правопорушення залишив місце події (ділянку місцевості біля будинку 26-Б по вулиці Сорочинській у м. Запоріжжя), не дочекавшись приїзду поліції чи швидкої, та не звернувшись за наданням допомоги ОСОБА_9 . Затриманий підозрюваний був через дві години на значній відстані. Такі дії дійсно свідчать про спробу підозрюваного ухилитись від кримінальної відповідальності.

Ризик знищити або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст. 177 КПК України) також підтверджується переховуванням знаряддя злочину предмета схожого на ніж, яким було спричинено поранення, за для чого ОСОБА_4 ймовірно звертався до свідка ОСОБА_14 .

Крім того, свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_14 є знайомими підозрюваного, та їх пояснення мають виключно важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що створить ризик впливу на них, для зміни їх свідчень, що визначено п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, судом оцінено в сукупності: тяжкість злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином; вік та стан здоров`я підозрюваного, який є неповнолітнім, навчається на ІІ курсі ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти», де характеризується позитивно; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання та сімейний стан, який проживає з батьками і молодшим братом; до відповідальності, в тому числі кримінальної, раніше не притягався.

При цьому, сторона обвинувачення не довела недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, встановлених судом. Суд погоджується, що застосування до підозрюваного запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави не зможе запобігти ризику, наявному у справі. Однак, неможливість запобігання наявному у справі ризику при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурором і слідчим доведена не була. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 має місце проживання і реєстрації, тісні зв`язки із місцевістю, оскільки проживає із батьками і молодшим братом, навчається, проходить практику.

На думку суду, покладення на підозрюваного обов`язку, передбаченого п.п.1, 4, 9 ч.5 ст. 194 КПК України утримуватись від спілкування зі свідками та носити електронний засіб контролю, в достатньому ступені дозволить здійснювати контроль за належною поведінкою ОСОБА_4 та в повному обсязі зможе запобігти наявним у справі ризикам.

Крім того, при обранні виду запобіжного заходу, достатнього для запобігання ризику, суд враховує правові позиції, викладені у п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та не вбачає суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості і виправдовує затримання ОСОБА_4 на цьому етапі кримінального провадження, до ухвалення вироку у справі, за умови ізоляції підозрюваного від суспільства шляхом знаходження під цілодобовим домашнім арештом.

Зважаючи на викладене, відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України суд вважає, що для запобігання ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, буде достатньо і доцільно застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт.

Строк застосування вказаного запобіжного заходу відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України необхідно встановити 2 місяці.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_4 на строк до 28 грудня 2025 року включно обов`язок:

з`являтися до органів досудового слідства і суду за першим викликом і у призначений час;

утримуватись від спілкування зі свідками у цій справі ОСОБА_10 , ОСОБА_14 до їх допиту в суді;

носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти та доставити до місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту покласти на начальника ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, якого зобов`язати негайно поставити ОСОБА_4 на облік та повідомити про це слідчого суддю. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1