Єдиний унікальний № 501/5587/25
Провадження № 1-кс/501/90/26
У Х В А Л А

12 лютого 2026 року, м. Чорноморськ

Слідчий суддя Чорноморського міського суду Одеської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою в кримінальному провадженні №0001073 від 09грудня 2025 року за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заря Саратського р-ну Одеської обл., громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 березня 2026 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 19 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Слідчим суддею обрано запобіжний захід підозрюваному у вигляді тримання під вартою строком до 18 лютого 2025 року включно. Однак закінчити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно виконати певні слідчі дії.

В той же час, як зазначає слідчий, продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на свідків; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вищезазначені ризики не зменшилися та неможливо обрати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, у судове засідання не прибула, заяв, клопотань до суду не подала.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, надав пояснення на його обґрунтування.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували. Посилалися на необґрунтованість підозри у зв`язку з невірною кваліфікацією дій підозрюваного та відсутність ризиків.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши учасників провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділенням Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеський області здійснюється досудове розслідування №0001073 від 09 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення цього злочину передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Тож, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

19 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у спосіб, визначений ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, у зв`язку з переховуванням його від органу досудового розслідування.

Після затримання ОСОБА_5 йому було безпосередньо вручено повідомлення про підозру.

ОСОБА_5 підозрюється у такому.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 грудня 2025 року близько 14:00 годин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували біля багатоквартирного будинку № 10 по вул. Спортивній в м. Чорноморську Одеської обл., де між ними стався конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків через ревнощі, який переріс у бійку.

В ході бійки, ОСОБА_5 , маючи на меті нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, дістав із кишені предмет, схожий на ніж з дерев`яною рукояткою темно-коричневого кольору, та, тримаючи його в руці, наніс не менше двох ударів по тулубу ОСОБА_7 , в результаті яких останньому були спричинені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана в області передньої черевної стінки зліва (ліве підребер`я), яка проникала у черевну порожнину та супроводжувалась внутрішньо-черевною кровотечею, до 200 мл крові зі згортками, гематомою в заочеревинному просторі зліва, за критеріями небезпеки для життя, згідно п.2.1.1 «а» та п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, колото-різана рана в області попереку зліва, що не проникла в черевну порожнину (хід раньового каналу ззаду наперед та знизу догори, закінчується сліпо у прилеглих м`язах); три різані рани по тильній поверхні лівої кисті. Як окремо так і разом не були небезпечними для життя, спричиняють розлад здоров`я строком понад 6-ть днів, але не більше трьох тижнів (21 день) та за цим критерієм, відповідно до п.п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а ОСОБА_7 було доставлено до КНП «Чорноморська лікарня» ЧМР для надання медичної допомоги.

Обґрунтованість підозри підтверджується дослідженими слідчим суддею доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 09 грудня 2025 року (ділянки місцевості навпроти багатоквартирного будинку №10, який розташований за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, м. Чорноморськ, вул. Спортивна); протоколом огляду місця події від 09 грудня 2025 року (приміщення КНП «Чорноморська лікарня» ЧМР за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. В. Шума, 4); протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 09 грудня 2025 року, ОСОБА_9 від 09 грудня 2025 року, ОСОБА_10 від 09 грудня 2025 року; ОСОБА_11 від 09 грудня 2025 року; ОСОБА_12 від 09 грудня 2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10 грудня 2025 року.

Сторона захисту вказувала на невірну кваліфікацію дій підозрюваного. Захисник стверджував, що є підстави вважати, що в подальшому кваліфікація буде змінена.

З цього приводу слідчий суддя зазначає, що на даний час дії ОСОБА_5 кваліфіковано саме за ч. 1 ст. 121 КК України.

01 лютого 2026 року ухвалою слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 лютого 2026 року включно.

Слідчий суддя також встановив, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, оскільки необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії: провести допит підозрюваного; провести слідчий експеримент за участю підозрюваного; провести додаткові допити вже допитаних свідків для усунення протиріч у їх показаннях та показаннях підозрюваного; отримати висновки молекулярно-генетичного дослідження; визначити остаточну правову кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_5 за результатами проведених експертних досліджень; виконати вимоги ст. 290 КПК України; виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчим суддею також встановлено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, підозрюваний після події залишив місце вчинення можливого кримінального правопорушення, був оголошений у розшук, тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, намагався перетнути державний кордон України. Вказане вбачається з показань свідків, показань самого підозрюваного, який підтвердив, що залишив місце події та намагався залишити Україну. Тож, підозрюваний вчиняв і може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може незаконно впливати на свідків. При цьому слідчий суддя бере до уваги, що показання свідків можуть бути джерелом доказів при розгляді справи по суті, за умови їхнього допиту безпосередньо у суді. Враховуючи тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у випадку доведення його вини, останній може вчиняти спроби впливати на свідків з метою надання ними показань, вигідних для нього.

Наявність вказаних ризиків підтверджується наданими слідчому судді доказами, зокрема, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 09 грудня 2025 року, ОСОБА_9 від 09 грудня 2025 року, ОСОБА_10 від 09 грудня 2025 року; ОСОБА_11 від 09 грудня 2025 року; ОСОБА_12 від 09 грудня 2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10 грудня 2025 року. Також підозрюваний підтвердив, що намагався перетнути державний кордон України.

При цьому, на переконання слідчого судді зазначені ризики не зменшились, оскільки стороною обвинувачення ще не встановлені достеменно усі обставини події, а також ще не зібрані усі докази, які вважає необхідним зібрати сторона обвинувачення.

З наведених вище підстав слідчий суддя відхиляє доводи захисника та підозрюваного про відсутність ризиків, на які посилається слідчий.

В той же час, слідчий суддя не погоджується з наявністю інших ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. Так, посилаючись на наявність ризику, передбаченого п. п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий, прокурор не вказали конкретних обставин на обґрунтування цього ризику та не надали відповідних доказів.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що зазначені вище обставини є також обставинами, які передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а саме - особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави.

При ухваленні рішення, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України бере до уваги, що надані стороною обвинувачення докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими, а покарання, яке загрожує підозрюваному (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років) є тяжким; відсутність скарг у підозрюваного на стан свого здоров`я; наявність у підозрюваного дружини, малолітньої дитини; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; наявність у підозрюваного доходу у вигляді заробітку в мережі інтернет урозмірі 20 000-30 000 грн на місяць; відсутність цінного рухомого майна; наявність нерухомого майна у вигляді земельної ділянки; відсутність заощаджень.

Слідчий також просить не визначати підозрюваному розмір застави.

Однак суд не погоджується з цими доводами і вважає необхідним визначити підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід. При цьому, слідчий суддя виходить з того, що можливість не визначати розмір застави при взятті під варту є правом слідчого судді, а під час розгляду клопотання встановлено, що після затримання підозрюваного та взяття його під варту, тобто протягом 12 днів, з ним не проводилися жодні слідчі дії.

Тож, враховуючи викладене, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199 680,00 грн, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий просить обрати запобіжний захід на строк досудового розслідування, тобто до 27 березня 2026 року. З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що двомісячний строк досудового розслідування зупинявся у зв`язку з зупиненням досудового розслідування з 26 грудня 2025 року по 31 січня 2026 року, тож строк досудового розслідування закінчується 27 березня 2026 року.

Враховуючи наведене вище, клопотання необхідно задовольнити частково.

Щодо клопотання захисника та підозрюваного про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то на переконання слідчого судді такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та обставин зазначених вище, тому в його задоволенні слід відмовити.

У зв`язку із тим, що складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, слідчий суддя вважає за необхідне обмежитись складанням і оголошенням його резолютивної частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 26 березня 2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який станом на 01 січня 2026 року становить 3328,00 грн), а саме 199 680,00 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) (отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26302945, рахунок отримувача: UA0005435, банк отримувач: ДКСУ м. Київ, код банку отримувача: 820172, сутність платежу застава за ОСОБА_5 ).

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в цьому кримінальному провадженні, а також виконувати в строк до 26 березня 2026 року включно обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із м. Чорноморська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Відділу поліції №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органів досудового розслідування чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_4 про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Копії ухвали після її оголошення негайно вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення чи з дня отримання її копії, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а для особи, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя