ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000671 від 06.09.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Володимир-Волинський, Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, з інвалідністю ІІІ групи, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 відповідно до постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 листопада 2024 року у справі № 154/3821/24, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Однак, він, всупереч вказаного рішення суду, з метою його невиконання в частині позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення 4.1 ст. 129-1 Конституції України та ч.2 ст. 13 закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно таке рішення не виконав, що виразилось у продовженні керування транспортним засобом.

Так, 05 вересня 2025 року о 12-20 год., ОСОБА_4 будучи обізнаним, що він позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до вищевказаного рішення суду, будучи зобов`язаним та маючи реальну можливість виконати даний судовий акт, умисно його не виконував, зокрема, умисно керував по вул.Героїв Майдану у с.Заріччя, автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», р.н. НОМЕР_1 аж поки не був виявлений та зупинений працівниками СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи підтвердив, пояснив, що щиро кається у вчиненому і дав показання, які повністю узгоджуються з описовою частиною цього вироку. Зібрані по справі докази визнає та їх не оспорює. Зазначив, що за керування в стані алкогольного сп`яніння був притягнутий до адміністративної відповідальності та позбавлений права керування, разом з тим в подальшому, в порушення вимог закону керував автомобілем, поки не був зупинений працівниками поліції, які відсторонили його від керування та забрали машину на штраф майданчик. Пояснив, що щиро кається у вчиненому, зрозумів протиправність своїх дій, просив суд суворо його не карати. На теперішній момент не працює, оскільки має інвалідність, разом з тим займається сільхозгосподарством, від чого отримує дохід, дружина також працює, утримують малолітню дитину.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, та всім учасникам справи що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи та кваліфікацію інкримінованого правопорушення в апеляційному порядку.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення, є повністю доведеною, а дії правильно кваліфікованими за ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, з вищою освітою, має інвалідність ІІІ групи з дитинства, разом з тим зі слів займається сільхозгосподарством, від чого отримує дохід має сім,ю, утримує малолітню дитину, наявне постійне місце реєстрації та проживання, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, на обліках в спеціалізованих установах не перебуває, протягом року притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортом засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також за керування транспортним засобом, будучі позбавленим права керування. Вину у скоєному злочині визнавав на протязі всього розгляду, зробив для себе відповідні висновки щодо скоєного злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Беручи до уваги дані про особу винного, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, думки сторони публічного обвинувачення, за наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутності обтяжуючих обставин, суд, повною мірою врахувавши наведене, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України покарання у виді штрафу в межах передбачених санкцією статті, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для досягнення мети не лише кари, а й буде слугувати для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 550 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 9350 (дев,ять тисяч триста п,ятдесят) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази оптичний диск з відеозаписами зберігати в матеріалах справи, автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», р.н. НОМЕР_1 повернути власнику.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_6