ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

16 грудня 2025 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час судового розгляду кримінального провадження № 0000753 від 21.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на достатність підстав вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та не припинили існувати. Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість переховуватись від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 відомі свідки та потерпілі в даному кримінальному провадженні, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість безпосередньо впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, що в подальшому може негативно відобразиться на об`єктивності надання ними показань у ході судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу його підзахисному, оскільки докази існування ризиків у клопотанні не вказані. Захисник зауважив, що наразі були досліджені письмові докази, допитані потерпілі. Захисник наголосив, що обвинувачення в даному випадку ґрунтується, на його думку, на доволі сумнівних показах. Захисник зазначив, що у клопотанні прокурора, ризик, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може уникати судового розгляду, обґрунтовується тяжкістю кримінального правопорушення, що, на думку захисника, суперечить нормам КПК України, оскільки сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, не може бути безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. До того ж, ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 будь-яким чином може вплинути на потерпілих та свідків, жодним чином не підтверджений, докази, що обвинувачений намагався вплинути на свідків, а також потерпілих, які вже допитані судом, відсутні. При цьому, ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки та постійно проживає за місцем розгляду справи. Захисник зауважив, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з встановленням відповідних обов`язків, може запобігти всім наявним ризикам. Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та клопотання сторони захисту, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що тримання під вартою є найсуворішим і винятковим запобіжним заходом. При цьому, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене у випадках, на підставі та в порядку, передбаченому законом.

У КПК України встановлені випадки і процедура позбавлення свободи з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього в силу статусу обов`язків, а також з метою вжиття превентивних заходів, про які вказано у статті ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти власності, покарання за який передбачено у виді позбавленням волі на строк від від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи покарання, що загрожує йому в разі визнання судом винуватим, може переховуватись від суду.

Крім того також залишається існувати ризик, що ОСОБА_4 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які не допитані судом, оскільки разом зі всіма свідками у цьому кримінальному провадженні проживає в одному населеному пункті.

Оцінюючи вищенаведені обставини в сукупності, приходжу до висновку, що ризики можливого, ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, впливу на свідків під час судового розгляду даного кримінального провадження є доведеними, а тому клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідним для запобігання ризикам передбаченими ст. 177 КПК України.

Більш м`який запобіжний захід може виявитись недостатнім для запобігання наведеним вище ризикам.

Оскільки, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства, суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 197, 336, 369-372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор»на 60 днів, тобто до 13 лютого 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6