УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань Володимирського міського суду клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000106по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, оскільки ризики, котрі зазначені в ухвалі про обрання запобіжного заходу на даний час не відпали і виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 06.02.2026.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України і відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 51 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції від 26.06.1991» Суд визнає, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як мінімум, під час певного проміжку часу…. цей фактор можна рахувати виправданим і необхідним тільки, якщо наявні підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить громадський порядок, і якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою. Попереднє ув`язнення не повинно передувати покаранню у виді позбавлення волі, не може бути формою очікування обвинувального вироку».

Судом встановлено, що ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10.02.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном на два місяці. Покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти суд про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Згідно з підвідомчої системи «Аркан» ОСОБА_4 12.03.2020 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Устилуг».

Таким чином, ОСОБА_4 порушив обраний йому запобіжний захід.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської обасті від 01.07.2020 ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Постановою старшого оперуповноваженого СКП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 13.03.2022 ОСОБА_4 оголошений у міжнародний розшук.

Ухвалою суду від 21.03.2023, в порядку визначеному ч. 6 ст. 193 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.12.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, а тому є достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі він може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати даному кримінальному провадженню.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив раніше обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також переховувався від суду (оголошувався у міжнародний розшук), перешкоджав кримінальному провадженню.

Таким чином, існують ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, перешкоджання кримінальному провадженню, а також продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та оголошення його в розшук підтверджує, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, а також не зможе запобігти доведеним під час судового розгляду вищенаведеним ризикам.

Враховуючи, що судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою, в судовому засіданні не допитана потерпіла, свідки та визначенні ст. 177 КПК України ризики, котрі були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду кримінального провадження не відпали, а тому відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходів на більш м`який та слід продовжити йому строк тримання під вартою до 60 днів.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора є обгрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 197, 331 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , обчислювати з 21.01.2026.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується о 24 год. 21.03.2026 включно.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, в розмірі 121120 гривень.

Згідно з ч.7 ст.182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заставу в розмірі 121120 гривень внести на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок № UA0002504, банк ДКСУ м. Київта надати документ, що це підтверджує суду.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:

прибувати за кожною вимогою суду;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

повідомляти суд про зміну місця проживання;

утримуватись від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1