Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/252/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 399/401/20 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 191 (84, 86-4) Д ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000023 від 21.01.2020 року стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2025 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Грабщина Липоводолинського району Сумської області, громадянку України, з вищою освітою, одружену, приватного підприємця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано невинуватою та виправдано, у зв`язку з недоведеністю наявності у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.191 КК України.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 бвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 191 КК України, а саме у незакінченому замаху на розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою службовим становищем за таких обставин.

25.11.2019 за результатами проведеного аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі І кварталу, який відбувся 22.11.2019 між Державним підприємством «Онуфріївське лісове господарство» в особі директора ОСОБА_9 , та ТДВ «Інтерресурси» в особі директора ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 85/03Р.

Згідно п. 1.1. Договору, Продавець передає у власність на умовах франко-верхній склад Продавця лісоматеріали круглі дуб, лоти № 1, 14, 15, а Покупець зобов?язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

Розділом 4 визначено характеристики та ціну лісоматеріалів, а саме: лісоматеріали круглі дуб клас С за лотом № 1 у кількості 10 кубічних метрів, діаметром 25-29 см, довжиною не більше або дорівнює 3 метрам, ціною за кубічний метр (з ПДВ) 2502,00 грн.; лісоматеріали круглі дуб клас С за лотом № 14 у кількості 5 кубічних метрів, діаметром 25-29 см, довжиною не більше або дорівнює 3 метрам, ціною за кубічний метр (з ПДВ) 2502,00 грн.; лісоматеріали круглі дуб клас С за лотом № 15 у кількості 10 кубічних метрів, діаметром 30-34 см, довжиною не більше або дорівнює 3 метрам, ціною за кубічний метр (з ПДВ) 4500,00 грн.

Загальна сума Договору становила всього 82 530,00 грн.

Аналогічні характеристики лісоматеріалів та загальна сума вказана в Аукціонному свідоцтві про результати загального аукціону із Аукціон з продажу необробленої деревини заготівлі 1 кварталу 2020 року по ДП «Онуфріївське ЛГ», який відбувся 22 листопада 2019 року.

08.01.2020 Державному підприємству «Онуфріївське лісове господарство» для проведення суцільної, вузьколісосічної рубки видано лісорубний квиток серії КР ЛРК № 000112.

Наказом директора Державного підприємства «Онуфріївське лісове господарство» від 17.08.2018 № 58-K, ОСОБА_7 переведено на посаду лісничого Онуфріївського лісництва ДП «Онуфріївський лісове господарство».

Згідно посадової інструкції лісничого Державного підприємства «Онуфріївське лісове господарство» ОСОБА_7 являється керівником основного структурного виробничого підрозділу лісгоспу, очолює службу лісової охорони в лісництві, в своїй роботі керується вимогами лісового господарства, зобов?язана здійснювати керівництво виробничо-господарською діяльністю лісництва, забезпечувати виконання планових завдань доведених лісництву, ефективне використання робочої сили, матеріальних фондів та несе персональну відповідальність за використання всіх площ Держлісфонду за призначенням і з найбільшим ефектом, а також за стан охорони і захист лісу.

Виконуючи адміністративно - господарські та організаційно - розпорядчі обов?язки, ОСОБА_7 відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

21.01.2020 року у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на розтрату майна державного підприємства на користь третіх осіб, з використанням службового становища шляхом відвантаження лісоматеріалів (колод деревини породи «Дуб»), відмінних за розмірами, ціною, якісними та кількісними характеристиками лісоматеріалам, зазначеним в договорі купівлі-продажу необробленої деревини № 85/03р, укладеного 25.11.2019 між Державним підприємством «Онуфріївське лісове господарство» та ТДВ «Інтерресурси».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 на підставі лісорубного квитка серії КР ЛРК № 000112 разом з іншими працівниками Онуфріївського лісництва ДП «Онуфріївський лісгосп» 21.01.2020 в ранковий час доби прибули на територію кварталу 13 виділ 1 ділянка 3 вказаного лісництва, розташованій в урочищі «Водяне» поблизу села Вишнівці Онуфріївського району Кіровоградської області, на якій проводилася суцільна вибіркова рубка, для навантаження лісових матеріалів третім особам відповідно до договору купівлі-продажу необробленої деревини № 85/03р від 25.11.2019 предметом якого є лісоматеріали круглі дуб класу С діаметром 25-34 см.

ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч умовам договору та інтересам служби, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, надала вказівку працівникам ДП «Онуфріївське лісове господарство» щодо здійснення навантаження лісоматеріалів колод кругляка дубу у кількості 22 колод, а саме: колоди довжиною 3,13 м, діаметром 74 см, класу якості «С»; колоди довжиною 3,05 м, діаметром 87,5 см (верхній відріз), класу якості «D»; колоди довжиною 3,03 м, діаметром 56 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,11 м, діаметром 80 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,06 м, діаметром 71 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,02 м, діаметром 44 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,03 м, діаметром 44 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,12 м, діаметром 72 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,16 м, діаметром 65 см, класу якості «С», колоди довжиною 3,06 м, діаметром 61 см, класу якості «С», колоди довжиною 3,10 м, діаметром 69 (верхній відріз), класу якості «D»; колоди довжиною 3,20 м, діаметром 77 см, класу якості «D»; колоди довжиною 2,94 м, діаметром 64 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,13 м, діаметром 80 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,13 м, діаметром 61 см, класу якості «D»; колоди довжиною 2,86 м, діаметром 66 см, класу якості «В»; колоди довжиною 3,04 м, діаметром 63 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,12 м, діаметром 77 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,07 м, діаметром 67 см, класу якості «С»; колоди довжиною 3,10 м, діаметром 61 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,11 м, діаметром 59 см, класу якості «А»; колоди довжиною 3,08 м, діаметром 42 см, класу якості «D», до транспортного засобу третіх осіб з метою їх подальшого відчуження.

Однак, ОСОБА_7 не вчинила всі дії, які вона вважала за необхідне для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була викрита працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_7 за версією слідства, будучи службовою особою, наділеною повноваженнями щодо забезпечення додержання правил рубок лісу, побічного користування лісом, пожежної безпеки, санітарних і природоохоронних правил у лісах, шляхом зловживання службовим становищем, умисно, з корисливих мотивів, здійснила замах на розтрату державного майна на користь інших осіб, а саме: лісоматеріалів колод кругляка дубу у кількості 22 колод: колоди довжиною 3,13 м, діаметром 74 см, класу якості «С»; колоди довжиною 3,05 м, діаметром 87,5 см (верхній відріз), класу якості «D»; колоди довжиною 3,03 м, діаметром 56 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,11 м, діаметром 80 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,06 м, діаметром 71 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,02 м, діаметром 44 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,03 м, діаметром 44 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,12 м, діаметром 72 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,16 м, діаметром 65 см, класу якості «С»; колоди довжиною 3,06 м, діаметром 61 см, класу якості «С»; колоди довжиною 3,10 м, діаметром 69 (верхній відріз), класу якості «D»; колоди довжиною 3,20 м, діаметром 77 см, класу якості «D»; колоди довжиною 2,94 м, діаметром 64 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,13 м, діаметром 80 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,13 м, діаметром 61 см, класу якості «D»; колоди довжиною 2,86 м, діаметром 66 см, класу якості «В»; колоди довжиною 3,04 м, діаметром 63 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,12 м, діаметром 77 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,07 м, діаметром 67 см, класу якості «С»; колоди довжиною 3,10 м, діаметром 61 см, класу якості «D»; колоди довжиною 3,11 м, діаметром 59 см, класу якості «А»; колоди довжиною 3,08 м, діаметром 42 см, класу якості «D», вартість яких згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи від 12.05.2020 № 2076/2110-2120/20-27 складає 120 858, 33 грн.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції за результатами розгляду обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, дійшов висновку про недопустимість представлених стороною доказів, а саме протоколу огляду місця події від 21.02.2020 року, протоколів огляду предметів (лісоматеріалів) від 23.01.2020 та 13.03.2020 року, висновків експертів товарознавців № 201 від 24.01.2020 року та № 2076/2110-2120/20-27 від 12.05.2020 року, а також недоведеність наявності у діях ОСОБА_7 умислу та корисливого мотиву розтрати державного майна на користь інших осіб, відсутність потерпілої сторони та наслідків у виді збитків і, в силу презумпції невинуватості, закріпленої в ст.62 Конституції України, на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України виправдав ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю у її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 191 КК України.

У апеляційній скарзі процесуальний прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції, вказуючи на невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам цієї справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвалити новий вирок, згідно з яким ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 191 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, з позбавленням права ОСОБА_7 обіймати посади, пов`язані зі заготівлею та продажем деревини на строк 2 роки.

Зокрема прокурор зазначає про те, що висновки суду про відсутність доказів та невинуватість ОСОБА_7 у розтраті державного майна не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_7 за вказівкою директора лісництва, прибувши на місце вирубки дала розпорядження працівникам лісгоспу відвантажити підприємству «Інтерресурси» колоди необробленого кругляку дубу, які за кількісними та якісними характеристиками, а також ціною, не відповідають тим показникам, які визначені умовами договору купівлі-продажу необробленої деревини з аукціону № 85/03Р, діяла умисно та цілеспрямовано.

Істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства на думку прокурора полягають у тому, що суд не залучив до розгляду представника потерпілої сторони - Державної екологічної інспекції, констатував відсутність заподіяних державним інтересам збитків, формально пославшись на показання директора ДП «Онуфріївське лісове господарство» ОСОБА_9 .

Крім того суд першої інстанції, без допиту спеціалістів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які безпосередньо приймали участь у проведенні слідчих дій при огляді необробленої деревини і робили відповідні заміри, безпідставно визнав цілий ряд ключових доказів, у тому числі протоколи огляду місця події, предметів та висновки експертів про вартість деревини та розмір заподіяних збитків недопустимими, не дав належної та об`єктивної оцінки показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які підтвердили, що ОСОБА_7 21.01.2020 року перебувала на місці відвантаження деревини та керувала процесом, а товаротранспортні накладні ОСОБА_7 оформила вже після втручання правоохоронних органів, в той час як інформація про відпущену деревину у відповідних реєстрах електронного обліку лісопродукції була відсутня.

Тобто, сукупність зібраних у цій справі доказів, на думку прокурора свідчать про заінтересованість ОСОБА_7 у відвантаженні ТДВ «Інтерресурси» лісопродукції іншої більш якісної деревини, ніж та що була придбана вказаним підприємством з аукціону, а порушення ОСОБА_7 процедури обліку відпущеної деревини, передбаченої Тимчасовою інструкцією з електронного обліку продукції лісозаготівель, затвердженої наказом ДАЛРУ № 202 від 27.06.2012 свідчить про наявність у діях ОСОБА_7 умислу та корисливого мотиву.

Окремо прокурор у своїй апеляцій скарзі акцентує увагу на безпідставність та необгрунтованість висновків суду щодо недопустимості протоколів огляду предметів від 23.01.2020 та 13.03.2020, оформлених нібито з порушенням вимог КПК, зокрема щодо участі у слідчих діях спеціалістів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , вказуючи на те, що залучення вказаних спеціалістів, які за висновком суду не є спеціалістами, жодним чином не вплинуло на права та законні інтереси ОСОБА_7 , при наявності яких можливо констатувати факт недопустимості доказів ( ч.2 та 3 статті 87 КПК України)

Клопотання про недопустимість цих доказів, як і висновку експерта про вартість лісопродукції, яка є предметом злочинного посягання, при їх дослідженні стороною захисту не заявлялось, це питання суд вирішив з власної ініціативи, не навівши при цьому переконливих аргументів, приводів та підстав для прийняття такого суб`єктивного рішення.

На спростування висновків суду про відсутність у ОСОБА_7 умислу та корисливого мотиву, прокурор у своїй апеляційній скарзі стверджує, що ОСОБА_7 , маючи достатній професійний рівень та досвід роботи на посаді лісничого, не могла не усвідомлювати того, що вона безпідставно відпускає лісопродукцію іншої якості, без передоплати, з порушенням порядку здійснення господарської діяльності лісництва, що неминуче призведе до негативних наслідків.

Протиправні дії ОСОБА_7 , були умисними та цілеспрямованими і лише завдяки своєчасному втручанню правоохоронців, злочин не був доведені до кінця.

Невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам цієї справи, на думку прокурора полягають у тому, що суд безпідставно визнав, що ОСОБА_7 діяла в рамках цивільно-правової угоди - договору купівлі-продажу необробленої деревини № 85/03Р від 25.11.2019 та після відвантаження продукції видала товарно-транспортну накладну, що не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, а істотне порушення вимог кримінального процесуального закону полягає у позбавленні прокурора можливості допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 та визнання недопустимими доказами протоколів огляду предметів від 23.01.2020 та 13.03.2020, а також висновку судово-товарознавчої експертизи № 2076/2110-2120/20-27 від 12.05.2020.

Такі порушення в сукупності з іншими, позбавило прокурора права та можливості довести суть пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, що призвело до порушення принципу змагальності сторін.

Підсумовуючи свої доводи прокурор стверджує, що ухвалений судом першої інстанції виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_7 є явно незаконним, його зміст не відповідає вимогам п. 4 ст. 370 та п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України.

У запереченнях захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить відмовити прокурору у задоволенні апеляційної скарги, вказуючи на безпідставність доводів прокурора, законність та обгрунтованість ухваленого виправдувального вироку.

Заслухавши доповідача, провівши за клопотанням прокурора судове слідство в тому об`ємі, який зазначений прокурором у апеляційній скарзі, в дебатах прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Переглядаючи вирок в межах апеляційних доводів прокурора про скасування виправдувального вироку, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам цієї справи, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів апеляційного суду вважає, що прокурор під час апеляційного розгляду довів наявність правових і фактичних підстав для цього.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України, як обвинувальний, так і виправдувальний вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Із цього слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.

Крім того, згідно положень ст. 7, 17 та 22 КПК України, однією з засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, ухвалюючи вирок суд першої інстанції, з дотриманням норм ст.ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення, надати їм належну, логічну оцінку щодо об`єктивного спростування таких відомостей, виходячи з вимог ст. ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

За змістом ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи виправданою зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч. 2 ст.113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Частиною 1 статті 28 КПК України передбачено, що розумні строки не можуть перевищувати передбачені кримінальним процесуальним кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрито (ч. 5 ст. 28 КПК України).

В даному випадку, нескладна за кваліфікацією, предметом з`ясування та обсягом доказування кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 191 КК України знаходилась на розгляді у Онуфріївському районному суді Кіровоградської області з 04 червня 2020 року, тобто більше 4 років, що явно виходить за межи розумних строків.

Як вбачається з вироку, суд після дослідження доказів, на спростування доводів сторони обвинувачення, правильно і дуже змістовно у мотивувальній частині розкрив диспозицію ст. 191 КК України, детально описав об`єктивну та суб`єктивну сторону даного кримінального правопорушення, функціональні обов`язки лісничої ОСОБА_7 , описав зміст договору, умови придбання та передачі ТДВ «Інтерресурси» придбаної на товарній біржі необробленої деревини, розкрив положення статей цивільного кодексу України щодо презумпції правомірності правочину, проаналізував повноваження Державної екологічної інспекції, про те для мотивації своїх висновків, законності та обгрунтованості ухвалення виправдувального вироку цього не достатньо.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційного суду дійшла однозначного висновку про те, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 191 КК України, судом першої інстанції вирішено неправильно, мотиви та висновки суду про недоведеність наявності у діях ОСОБА_7 складу даного кримінального правопорушення суперечливі, непереконливі, а по суті необ`єктивні, оскільки з усієї доказової бази, суд абсолютно вибірково, з формальних підстав визнав одні докази недопустимими, інші такими, що не приймаються до уваги, а інші такими, що не підтверджують наявність події злочину та винуватість ОСОБА_7 .

При тому, що самою ОСОБА_7 факт відвантаження за вказівкою директора лісгоспу ОСОБА_9 лісоматеріалів (круглі дуби) іншої якості та вартості, що були придбані ТДВ «Інтерресурси» з аукціону не оспорюється.

Мотиви суду крім текстуального, зайвого навантаження нормами цивільного права, в основному ґрунтуються на показаннях заінтересованих осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , про те, якщо проаналізувати деталі та хронологію розвитку подій, уважно дослідити протоколи огляду місця події та лісоматеріалів, а також дії самої ОСОБА_7 як керівника процесу, після того як на дільниці з`явились правоохоронці, то очевидно, що якість та ціна «кругляка» дубу, які були відвантаженні на автомобіль підприємства «Інтерресурси» довжиною від 3 м., з діаметром в середньому від 42 до 85 см., явно відрізняється від тієї лісопродукції, яка була придбана вказаним підприємством на аукціоні з обмеженням у довжині ( не більше 3 м.) та діаметрі ( від 25 до 34 см.)

«Схема» реалізації одного виду лісопродукції (якісної ділової сировини) під видом лісоматеріалів завдяки втручанню правоохоронних органів викрита, а причетність лісничої ОСОБА_7 до розтрати (розкрадання) державного майна підтверджується об`єктивними даними, які зафіксовані у процесуальних документах.

Висновки суду про недопустимість ключових доказів сторони обвинувачення, у тому числі протоколів слідчих дій та висновків експертів, у зв`язку із залученням «не професійних та не практикуючих» спеціалістів зокрема ОСОБА_16 , а також вимірювання довжини колод та їх діаметру не повіреними у встановленому законом порядку інструментами, відсутність збитків та потерпілої сторони, на думку колегії суддів апеляційного суду є абсолютно безпідставні, а по суті надумані.

Логічне та переконливе обгрунтування недоведеності наявності у ОСОБА_7 складу інкримінованого їй кримінального правопорушення відсутнє, аргументи суду в контексті недопустимості доказів неприйнятні, суд у своєму рішенні по суті констатує відсутність самої події злочину, а виправдовує ОСОБА_7 за відсутності складу, формально пославшись на відсутність у ОСОБА_7 умислу та корисливого мотиву, при тому, що злочин не доведений до кінця.

Як небезпідставно стверджує прокурор у своїй апеляційній скарзі, суд з усієї доказової бази, яка сформована на підставі об`єктивних даних та неоспоримих фактів, оцінив докази вибірково, не проаналізував кожен доказ окремо так і в сукупності з іншими, доводи сторони обвинувачення на думку прокурора залишились неспростованими, а рішення суду не відповідає загальним засадам кримінального провадження та усталеним принципам правосуддя, про які йдеться як в національному законодавстві, так й в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Змагальність процесу передбачає свободу сторін у висловленні своїх заперечень, у тому числі щодо допустимості тих чи інших доказів. Це, зокрема, прямо випливає зі змісту ч. 3 ст. 89 КПК України, яка передбачає, що сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Цьому праву кореспондує відповідний обов`язок іншої сторони довести допустимість такого доказу (ч. 2 ст. 92 КПК України).

Принцип диспозитивності (ст. 26 КПК України), який відноситься до основних засад кримінального провадження, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесено на їх розгляд сторонами та віднесено до їх повноважень указаним Кодексом.

Суперечливі висновки суду першої інстанції, які в основному ґрунтуються на показаннях обвинуваченої ОСОБА_7 щодо її непричетності до розтрати лісопродукції та не сприймання судом в якості доказів протоколів огляду місця події та предметів, показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також висновків експертів свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку, а неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту та незастосування судом закону України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню та застосування закону про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню, призвело до безпідставного виправдання ОСОБА_7 .

За результатами перегляду, колегія суддів апеляційного суду в основному погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, вважає, що ухвалюючи у даному кримінальному провадженні виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_7 , суд першої інстанції грубо порушив вимоги ст. 370 КПК України, так як допустив явну невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, не дав належної оцінки наявним у справі доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, допустив суперечності у своїх висновках, що стало наслідком його не законності, не обґрунтованості та не вмотивованості, а також порушив вимоги ст. 374 КПК України щодо вимог до змісту вироку.

Виходячи із передбачених ст. ст. 7, 9 ч.6 КПК України загальних засад кримінального провадження, положень ст. 409, 411, 412, 415 КПК України, з метою забезпечення права сторін провадження на справедливий судовий розгляд та на оскарження процесуальних рішень, дотримання принципу змагальності сторін та свободи подання ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалений Онуфріївським районним судом Кіровоградської області вирок стосовно ОСОБА_7 підлягає безумовному скасуванню, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Встановлена колегією суддів неповнота та необ`єктивність судового розгляду є системною, що свідчіть про однобічність розгляду судом першої інстанції даного кримінального провадження.

Вказані порушення закону, а отже і подальшу оцінку доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, не можливо усунути під час апеляційного перегляду даного кримінального провадження, навіть шляхом проведення повного дослідження всіх доказів по справі, оскільки у такому разі буде порушено принцип інстанційності судової системи та право учасників кримінального провадження на оскарження процесуальних рішень ( ст.24 КПК України).

У зв`язку із скасуванням вироку суду із-за істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, та відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, якими встановлено, що призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, колегія суддів в обговорення вини і кваліфікації дій ОСОБА_7 не входить.

Під час нового судового розгляду даного кримінального провадження, суду першої інстанції слід всебічно, повно та неупереджено розглянути його та дослідити доводи апеляційної скарги прокурора, під час ухвалення вироку не допустити виявлені недоліки та ухвалити вмотивоване, законне і справедливе судове рішення, надавши оцінку всім доказам, дослідженим під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409 - 415, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000023 від 21.01.2020 року стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.191 КК України - скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в Онуфріївському районному суді Кіровоградської області.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4