Справа № 496/4220/25
Провадження № 1-кп/496/587/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

05 вересня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції;

обвинуваченого ОСОБА_4 , в залі суду;

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку із з дійовим каяттям у кримінальному провадженні № 0001599 від 06.09.2024 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області, громадянина України, українця, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення злочину перебував на посаді начальника складу ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант»,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді начальника складу ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 , У військовому званні «молодший сержант» в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 13 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна в Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 04.08.2000 року №1225, в умовах дії воєнного стану, діючи із злочинною недбалістю, достовірно знаючи свої обов?язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов?язку і проходження військової служби, та маючи можливість належного їх виконувати, не свідомо допустив їх порушення за наступних обставин.

У період з квітня 2024, але не пізніше 08.07.2024, перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно - небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, втратив ввірену у службове користування зброю, яка перебувала на відповідному інвентарному обліку, а саме: 5,45 мм автомат АКС-74 НОМЕР_2 у кількості 1 одиниця та 5,45 мм автомат АКС-74 НОМЕР_3 у кількості 1 одиниця, внаслідок порушення правил їх зберігання, чим завдав збитків державі, на загальну суму 130 466 гривень 02 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України - втрата ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил їх зберігання, вчиненого в умовах воєнного стану.

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Повідомив, що призначення захисника не потребує та це не пов`язано з його матеріальним становищем. Тому, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 413 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши пояснення обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Кримінально-протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 413 КК України, а саме: втрата ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил їх зберігання, вчиненого в умовах воєнного стану.

Від представника потерпілого Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання в якому він не заперечує проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України, оскільки матеріальна шкода відшкодована, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 про погашення заборгованості за завдану матеріальну шкоду, претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 немає.

Прокурор в підготовчому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям, так як він вперше вчинив кримінальне правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся і повністю відшкодував завдані потерпілій стороні збитки.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ст. 45 КК України підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Положеннями п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» визначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Зазначена правова позиція міститься у Постанові ККС ВС від 11.04.2019 ( справа № 308/7582/17, провадження № 51-4104км18 ).

ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, а саме: втрата ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил їх зберігання, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, тобто вперше вчинив зазначене кримінальне правопорушення.

Також, в підготовчому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується з позитивної сторони, приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за ступенем тяжкості вчинене ним кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував всі збитки, потерпіла сторона не має претензій будь-якого характеру по відношенню до нього.

Таким чином, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 06.09.2024 року за № 0001599 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, слід закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.45 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 369, 372, 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 413 КК України у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Закрити кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР № 0001599 від 06.09.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 27 січня 2026 року о 16 годині 00 хвилин, з урахуванням введення воєнного стану та навантаження на склад суду, показники навантаження перевищують нормативні у 6 разів, передачі справ 2-х інших суддів, суд першої інстанції позбавлений можливості призначити справи до розгляду та розглянути у строки, передбачені національним законом.

З урахуванням рекомендованих Вищою радою правосуддя показників, ДСА України зробила розрахунок необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23. Згідно розрахунків ДСА України, чисельність суддів Біляївського районного суду Одеської області, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб. Зараз штатна кількість 11 суддів, фактично здійснюють правосуддя тільки 6.

Суддя ОСОБА_1