Справа №345/6893/25
Провадження № 1-кп/345/145/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2026 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.307 КК України,-

в с т а н о в и в:

в провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000388 від 15.07.2025, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування приводу щодо свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які не з`являються в судове засідання без поважних причин, хоча повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 через канцелярію суду 11.02.2026 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням роміру застави.

Відповідне клопотання мотивує тим, що є достатні підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Відтак, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання заперечили частково, просили зменшити розмір застави у разі, якщо суд дійде до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Стосовно здійснення примусового приводу свідків у наступне судове засідання покладаються на розсуд суду в повному обсязі.

Захист обвинуваченого додатково вказав, що окремі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені, зокрема ризик вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 327 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст.140 КПК України привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого, свідка.

Враховуючи те, що свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у судове засідання не з`являються, про поважні причини неявки до суду не повідомляють, а в даному кримінальному провадженні існує необхідність допиту цих свідків з метою встановлення та дослідження всіх обставин справи, виходячи з того, що суд відповідно до вимог КПК України повинен сприяти учасникам кримінального провадження у здійсненні їх процесуальних прав, суд доходить до висновку про необхідність застосування примусового приводу до вищезазначених свідків для їх допиту в судовому засіданні.

Суд також зазначає, що відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 24 ст.3 КПК України визначено, що судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за ново виявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, який передбачений главою 18 КПК України.

За змістом ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення Кодексом передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, до яких належать запобіжні заходи, включаючи тримання під вартою (статті 131, 176,183 КПК України).

До заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до частини другої статті 131 Кодексу, посеред іншого, належать запобіжні заходи, якими згідно ст.176 Кодексу є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає у примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Суд, розглянувши доводи сторін кримінального провадження, продовжує строк тримання обвинуваченому ОСОБА_5 під вартою, при цьому виходить із такого.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до загальних положень про запобіжні заходи, такі обираються виключно з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, зокрема, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 та іншими нормами КПК.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 18:09 год. 17.02.2026 включно із визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням обов`язків, визначених п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України в разі внесення застави визначеного ухвалою суду розміру.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які передбачені ч.1 ст. 263, ч.3 ст.307 КК України, тобто у вчиненні тяжких злочинів проти громадської безпеки та здоров`я населення, за які передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та від 6 до 10 років відповідно.

Стороною обвинувачення в повному обсязі доведено існування ризиків, що у разі перебування ОСОБА_5 поза межами місця попереднього ув`язнення, можливе перешкоджання встановленню істини у справі з його боку, а саме обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та впливати на ше не допитаних у справі свідків, один із яких може перебувати навіть у довірливих чи дружніх стосунках із обвинуваченим, що ним визнається. До того ж, обвинувачений заперечує свою вину у вчиннні злочинів.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, інкриміновані йому злочини за версією сторони обвинувачення скоював із корисливих мотивів, а, тому, може продовжити злочинну діяльність, адже не має місця роботи і доходів, офіційно працював останній раз більше десяти років тому, розлучений та без утриманців.

Положення ст.199 КПК України передбачають, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд погоджується з позицією сторони обвинувачення, що ризики, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існувати і на момент розгляду даного клопотання.

Відповідно до ст.148 КПК України, запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Таким чином, суд доходить до висновку про необхідність продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з врахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень та особи ОСОБА_5 не встановлено, тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання його під вартою.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Враховуючи обставини скоєних, на думку сторони обвинувачення, кримінальних правопорушень, відсутність потерпілих у кримінальному провадженні, а також тривалість перебування ОСОБА_5 під вартою, суд вважає за можливе визначати заставу як альтернативний запобіжний захід, із частковим зменшенням раніше визначеного її розміру до тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням обов`язків, визначених нормами КПК України в разі внесення застави.

Згідно з приписами ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання особи під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.132,176,177,178, 183, 184, 186, 193, 194, 196,197,198, 199, 205, 376, 395 КПК України, - п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задоволити.

Розгляд кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України відкласти на 14.15 год 04.03.2026.

Доставити приводом у судове засідання до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за адресою: м. Калуш, вул. Молодіжна, 10, Івано-Франківська область, на 14.15 год 04.03.2026 свідків:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити Калуському РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українцю, громадянину України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з 18:09 год. 17 лютого 2026 року по 18:09 год. 17 квітня 2026 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави тридцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 110 093,00 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі м. Калуша без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» Міністерства юстиції України.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала про продовженя строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню. Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя