УХВАЛА

28 жовтня 2025 року

м. Київ

Справа № 208/4332/21

Провадження № 51-3661ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо нього,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2025 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.

Зокрема серед недоліків було зазначено, що доводи касаційної скарги та її мотиви викладено недержавною мовою, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Крім цього було вказано, що у касаційній скарзі має бути чітко зазначено, які саме рішення суду оскаржує скаржник з указанням їх необхідних реквізитів, а також мають бути надані належним чином завірені копії таких рішень.

Також серед недоліків було зазначено те, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПКУкраїни); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПКУкраїни); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПКУкраїни, які мають співвідноситися зі змістом оскаржуваних рішень та підставами їх ухвалення, чого зроблено скаржником не було.

Також ОСОБА_4 роз`яснювалось, що відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Однак прохальна частина його касаційної скарги не узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

24 жовтня 2025 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , подана на усунення недоліків попередньої касаційної скарги, однак, як видно зі її змісту, вказані в ухвалі суду від 17 вересня 2025 року недоліки він не усунув (окрім того, що зміст уточненої касаційної скарги викладено державною мовою і є конкретне посилання на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року).

Зокрема, ОСОБА_4 знову не зазначає конкретних підстав для скасування судового рішення судом касаційної інстанції, передбачених ст. 438 КПК України, а також не наводить обґрунтування вимог касаційної скарги із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу, зосереджуючись на доводі про те, що апеляційним судом не була розглянута його апеляційна скарга, оскільки вона була втрачена.

Також скаржник не наводить доводи, в чому саме, на його думку, полягає невідповідність оскаржуваної ухвали апеляційного суду положенням статей 370, 419 КПК України.

Також скаржником знову не було долучено до касаційної скарги належним чином завіреної копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Крім цього, касаційна скарга, подана на усунення недоліків, також не містить касаційних вимог, які б відповідали положенням ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Зокрема за змістом касаційної скарги, поданої на усунення недоліків, ОСОБА_4 просить «відмову в ухваленому рішенні Дніпровського апеляційного суду від 05.06.2025, і направити на новий розгляд, або обмежитися відбутим покаранням, яке складає вже майже 4 роки, й зобов`язати Заводський райсуд ознайомити його з матеріалами справи».

Оскільки суд касаційної інстанції згідно з положеннями ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у поданій на усунення недоліків касаційній скарзі обґрунтування вимог в контексті положень статей 412-414, 438 КПК України, невідповідність вимог касаційної скарги приписам ст. 436 КПК України, відсутність копій оскаржуваного судового рішення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому повторне залишення касаційної скарги без руху чинним КПК України не передбачено.

Таким чином, у наданий строк ОСОБА_4 недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно йому повернути.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

У разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважної причини, він може бути поновлений за заявою особи, яка подає касаційну скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись положеннями ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо нього.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3