Справа № 344/2405/26
Провадження № 1-кс/344/1296/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000113 від 03.02.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255-3 КК України.

Слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення шляхом учинення вимагань у підприємців та інших платоспроможних громадян по всій території України у невстановлений період часу, але не пізніше серпня 2025 року, у невстановленому місці, при невстановлених слідством обставинах створив та очолив стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію, до якої залучив ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також як організатора та членів організованої групи, яка діяла з тією ж метою на території Івано-Франківської та Львівської областей ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також ОСОБА_15 , який в подальшому ввійшов до складу злочинної організації та взяв участь в її діяльності.

Створена ОСОБА_8 злочинна організація в складі якої перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 діяла на території Івано-Франківської області з серпня 2025 року по вересень 2025 року та припинила своє функціонування у зв`язку із її викриттям правоохоронними органами.

На початку серпня 2025 року ОСОБА_8 , будучи керівником та лідером злочинної організації, в умовах воєнного стану, спільно з учасниками злочинної організації ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 спланували учинення вимагання від потерпілих з м. Яремча Надвірнянського району ОСОБА_16 та ОСОБА_17 грошових коштів в сумі 800 000 доларів США під виглядом повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_15 та розподілили ролі кожного учасника у вчиненні цього злочину.

Так, 20.08.2025 близько 13 год. 44 хв. члени злочинної організації ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , відповідно до відведеної їм ролі, діючи згідно раніше розробленого плану по заволодінню грошовими коштами ОСОБА_16 та ОСОБА_17 шляхом вимагання, на виконання вказівки ОСОБА_18 , з відома та згоди інших членів злочинної організації, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , прибули до будинку проживання ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , за адресою: АДРЕСА_1 та в період часу з 13.44 год. по 14.05 год., погрожуючи застосуванням насильства, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та знищенням майна шляхом підпалу, вимагали від ОСОБА_16 передати їм грошові кошти у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США неіснуючого боргу перед ОСОБА_15 та визначили дату 25.08.2025, як кінцевий термін передачі грошових коштів.

Продовжуючи реалізацію попередньо розробленого та узгодженого членами злочинної організації злочинного плану та відведених ролей кожного з них, на виконання вказівки ОСОБА_8 , з відома та згоди ОСОБА_4 , члени злочинної організації ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , 25.08.2025 близько 08 год 30 хв прибули до місця проживання ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за адресою АДРЕСА_1 , де маючи необхідну фізичну силу та чисельну перевагу над ОСОБА_16 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, примусово вивели останнього з будинку на подвір`я, де цілеспрямовано, фізично оточили останнього та, застосовуючи до ОСОБА_16 фізичну силу, яка виразилась у нанесенні потерпілому ОСОБА_11 удару кулаком правої руки в обличчя та ОСОБА_10 не менше двох ударів по ногах в районі колін сокирою вимагали 800 000 доларів США неіснуючого боргу та примусили ОСОБА_16 під дією психологічного тиску, погроз та застосування фізичного насильства по відношенню до її чоловіка, написати розписку на ім`я ОСОБА_15 про отримання нею в борг від останнього грошових коштів в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 12 406 710 гривень та є особливо великим розміром) та зобов`язали знайти вказану суму коштів та передати їм.

В подальшому учасники злочинної організації 03.09.2025 обговорили між собою подальший план отримання 04.09.2025 від потерпілих ОСОБА_19 грошових коштів, на виконання якого залучили в ролі кур`єра ОСОБА_20 , який отримав від ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 301 300 (триста одну тисячу триста) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 12 464 781 грн), після чого учасники злочинної організації були затримані працівниками правоохоронних органів.

Слідчим у клопотанні вказано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, непрацюючому, одруженому, на утриманні троє неповнолітніх дітей, відносно якого 28.07.2021 скеровано обвинувальний акт до суду за ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, рішення на даний час судом не прийнято, 04.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.11.2025.

29 жовтня 2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 04 березня 2026 року.

22.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України.

22 грудня 2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 19 лютого 2026 року включно.

Органом досудового розслідування зазначено, що строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 19.02.2026, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: отримати з першоджерела документи про розсекречення матеріалів проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових)дій; отримати висновки 13 фоноскопічних експертиз, проведення яких було призначено по завершенню попередніх експертиз, оскільки використовуються одні і ті ж об`єкти дослідження та виконання яких у зв`язку із складністю їх проведення та завантаженням експертів складає відповідно до листа експертної установи не менше 90 днів; почеркознавчих експертиз та судової експертизи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, дослідити епізод вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_21 , в якому необхідно провести допити свідків, отримати та проаналізувати інформацію операторів мобільного зв`язку та з банківських установ, що стосується вказаного епізоду злочину, провести інші слідчі та процесуальні дії направлені на здобуття доказів стосовно фактичних обставин, встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння вказаного злочину та з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та інших осіб та із врахуванням здобутих доказів оголосити остаточні підозри, відкрити матеріали кримінального провадження та надати до них доступ підозрюваним та захисникам, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Зокрема, упродовж 30.10.2025-05.02.2026 проведено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема 05.12.2025 та 21.12.2025 отримано висновок судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, яка виконувалася КНІСЕ, після повернення з якої об`єктів дослідження призначено 13 фоноскопічних експертиз протоколів НСРД щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Крім того з метою отримання зразків для порівняння по даних експертизах отримано ухвали на тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі яких отримано копії аудіо записів до протоколів судових засідань за участю усіх підозрюваних; також виконано 9 ухвал про тимчасовий доступ до інформації, яка містить у операторів мобільного зв`язку, отриману інформацію проаналізована згідно протоколу огляду; отримано інформацію по 10 ухвалах про тимчасовий доступ до інформації, яка міститься у банках « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 » про грошові перекази між підозрюваними та потерпілими, яка оглянута та проаналізована згідно протоколу огляду; додатково допитано потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також допитано потерпілого ОСОБА_21 , допитано понад 20 свідків, з окремими з них проведено також впізнання по фотографіях в ході чого вони упізнали 4 осіб, які можуть бути причетні до скоєння злочину; проведено по квартирний обхід та допитано осіб, які проживають за адресою АДРЕСА_3 ; отримано ухвалу суду та проведено 2 тимчасові доступи до нотаріальної справи у нотаріуса та у реєстраційній службі ІНФОРМАЦІЯ_10 , в ході чого отримано документи про встановлення права власності та продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 ; проведено на підставі ухвали слідчих суддів 17 обшуків, в ході яких вилучено документи про реєстрацію та продаж квартири за адресою АДРЕСА_3 , мобільні телефони осіб, які спілкувалися з підозрюваними в ході вчинення останніми злочинів та предмети схожі на вогнепальну зброю та боєприпаси; проведено огляди вилучених під час проведених обшуків речей, зокрема мобільних телефонів, банківських карт та рукописних записів; проведено судово-медичну експертизу потерпілому ОСОБА_16 ; проведено балістичні експертизи вилучених зброї та боєприпасів; допитано підозрюваних ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та з метою перевірки їх показів скеровано доручення оперативному підрозділу для встановлення вказаних в допитах осіб та отримання відповідних документів; проведено почеркознавчі експертизи по розписках написаних від імені ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , які 04.09.2025 вилучені в ході проведення огляду в АДРЕСА_4 , 22.01.2026 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування в клопотанні вказано, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини у вчиненні яких він підозрюється у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Стороною обвинувачення в клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, вчинив закінчений замах за попередньою змовою групою осіб на умисне вбивство, обвинувальний акт щодо якого 28.07.2021 скеровано до суду за ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, рішення на даний час судом не прийнято, вчинив новий умисний злочин вимагання в складі злочинної організації та, усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, може змінити місце проживання без повідомлення слідчого чи прокурора та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки специфіка злочину, передбаченого ст. 189 КК України, полягає у залякуванні жертви. Перебуваючи на волі, підозрюваний знаючи анкетні дані потерпілих та їх місце проживання, може реалізувати свої погрози з метою змусити потерпілого змінити показання або забрати заяву, що унеможливить встановлення істини.

Окрім того, враховуючи, що існує взаємообумовленість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 діянь із діями інших підозрюваних, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може прямо чи опосередковано впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показів, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 знає про наявність аудіо- та відеоматеріалів фіксації злочину, а тому, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо видалення електронних доказів або знищення засобів зв`язку, які мають значення для справи. Також існує ризик штучного затягування строків досудового розслідування шляхом ухилення від явки до слідчого під надуманими приводами а також вдатися до умисного вчинення самокалічення або симулювати хворобу.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став та вчиняв новий умисний злочин, офіційно не працює, джерело його існування не відоме. Відсутність постійного джерела доходу та соціальних обов`язків свідчить про те, що злочинна діяльність є основним засобом існування підозрюваного у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що останній продовжить вчиняти корисливі злочини для отримання грошових коштів. Крім того, перебуваючи на волі, може вчиняти злочини проти життя та здоров`я потерпілих з метою схилення останніх до зміни раніше наданих свідчень.

Стороною обвинувачення в клопотанні вказно, що зазначені вище обставини та, враховуючи специфіку вчинених підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, зокрема вимагання, які полягали у тривалому психологічному тиску та погрозах застосування фізичного насильства щодо потерпілого, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Будь-який захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, надасть підозрюваному можливість довести свій злочинний умисел до кінця або помститися потерпілому за звернення до правоохоронних органів, у зв`язку із чим слідчий звернувся із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у межах продовженого строку досудового розслідування до 04.03.2026.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, у випадку задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

04.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, непрацюючому, одруженому, на утриманні троє неповнолітніх дітей, відносно якого 28.07.2021 скеровано обвинувальний акт до суду за ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, рішення на даний час судом не прийнято,- повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, заявами та допитами потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та свідків, протоколами впізнання свідків та потерпілих, висновком лінгвістично (семантико-текстуальної) експертизи, висновком судово-медичної експертизи, протоколами огляду інформації отриманої з банківських установ, протоколами обшуків, протоколами оглядів, іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з нормами ст. ст. 219, 294 - 295 КПК України строк досудового розслідування кримінального провадження (кримінального правопорушення) обчислюється з дня повідомлення особі про підозру.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.11.2025.

29 жовтня 2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 04 березня 2026 року.

22 грудня 2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 19 лютого 2026 року включно.

22.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України.

Строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 19.02.2026, однак як зазначено у клопотанні завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: отримати з першоджерела документи про розсекречення матеріалів проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових)дій; отримати висновки 13 фоноскопічних експертиз, проведення яких було призначено по завершенню попередніх експертиз, оскільки використовуються одні і ті ж об`єкти дослідження та виконання яких у зв`язку із складністю їх проведення та завантаженням експертів складає відповідно до листа експертної установи не менше 90 днів; почеркознавчих експертиз та судової експертизи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, дослідити епізод вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_21 , в якому необхідно провести допити свідків, отримати та проаналізувати інформацію операторів мобільного зв`язку та з банківських установ, що стосується вказаного епізоду злочину, провести інші слідчі та процесуальні дії направлені на здобуття доказів стосовно фактичних обставин, встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння вказаного злочину та з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та інших осіб та із врахуванням здобутих доказів оголосити остаточні підозри, відкрити матеріали кримінального провадження та надати до них доступ підозрюваним та захисникам, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Органом досудового розслідування в клопотанні вказано обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Зокрема, упродовж 30.10.2025-05.02.2026 проведено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема 05.12.2025 та 21.12.2025 отримано висновок судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, яка виконувалася КНІСЕ, після повернення з якої об`єктів дослідження призначено 13 фоноскопічних експертиз протоколів НСРД щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Крім того з метою отримання зразків для порівняння по даних експертизах отримано ухвали на тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі яких отримано копії аудіо записів до протоколів судових засідань за участю усіх підозрюваних; також виконано 9 ухвал про тимчасовий доступ до інформації, яка містить у операторів мобільного зв`язку, отриману інформацію проаналізована згідно протоколу огляду; отримано інформацію по 10 ухвалах про тимчасовий доступ до інформації, яка міститься у банках « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 » про грошові перекази між підозрюваними та потерпілими, яка оглянута та проаналізована згідно протоколу огляду; додатково допитано потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також допитано потерпілого ОСОБА_21 , допитано понад 20 свідків, з окремими з них проведено також впізнання по фотографіях в ході чого вони упізнали 4 осіб, які можуть бути причетні до скоєння злочину; проведено по квартирний обхід та допитано осіб, які проживають за адресою АДРЕСА_3 ; отримано ухвалу суду та проведено 2 тимчасові доступи до нотаріальної справи у нотаріуса та у реєстраційній службі ІНФОРМАЦІЯ_10 , в ході чого отримано документи про встановлення права власності та продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 ; проведено на підставі ухвали слідчих суддів 17 обшуків, в ході яких вилучено документи про реєстрацію та продаж квартири за адресою АДРЕСА_3 , мобільні телефони осіб, які спілкувалися з підозрюваними в ході вчинення останніми злочинів та предмети схожі на вогнепальну зброю та боєприпаси; проведено огляди вилучених під час проведених обшуків речей, зокрема мобільних телефонів, банківських карт та рукописних записів; проведено судово-медичну експертизу потерпілому ОСОБА_16 ; проведено балістичні експертизи вилучених зброї та боєприпасів; допитано підозрюваних ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та з метою перевірки їх показів скеровано доручення оперативному підрозділу для встановлення вказаних в допитах осіб та отримання відповідних документів; проведено почеркознавчі експертизи по розписках написаних від імені ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , які 04.09.2025 вилучені в ході проведення огляду в АДРЕСА_4 , 22.01.2026 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.

Кримінальні правопорушення у відповідності до ст. 12 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема злочин передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри продовжують мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування відповідною сукупністю матеріалів кримінального провадження, перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів.

В той же час 19.02.2026 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин безпідставного тривалого розслідування, невиправдано тривалого тримання під вартою слідчим суддею не встановлено.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини у вчиненні яких він підозрюється у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

У зв`язку з цим у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, з приводу чого і подано клопотання.

В той же час, як того вимагає ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до частини першої-другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбаченихчастиною першоюцієї статті.

Виходячи із приписів статті 184 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, вчинив закінчений замах за попередньою змовою групою осіб на умисне вбивство, обвинувальний акт щодо якого 28.07.2021 скеровано до суду за ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, рішення на даний час судом не прийнято, вчинив новий умисний злочин вимагання в складі злочинної організації та, усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, може змінити місце проживання без повідомлення слідчого чи прокурора та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику, передбаченого у пункті 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя враховує можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до нього може бути застосованотакий вид покарання у разі доведення його вини. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованих правопорушень та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі у разі доведення його вини вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі за межі території України.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного та характером і тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки специфіка злочину, передбаченого ст. 189 КК України, полягає у залякуванні жертви. Перебуваючи на волі, підозрюваний знаючи анкетні дані потерпілих та їх місце проживання, матиме можливість реалізувати свої погрози з метою змусити потерпілого змінити показання або забрати заяву, що унеможливить встановлення істини.

Окрім того, враховуючи, що існує взаємообумовленість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 діянь із діями інших підозрюваних, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 матиме можливість прямо чи опосередковано впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показів, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.

Також, оцінюючи можливість впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, слідчий суддя виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від учасників кримінального провадження, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків передбачений у пункті 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Ризик перешкоджати кримінальному іншим чином.

Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 знає про наявність аудіо- та відеоматеріалів фіксації злочину, а тому, перебуваючи на волі, матиме можливість вжити заходи щодо видалення електронних доказів або знищення засобів зв`язку, які мають значення для справи. Також існує ризик штучного затягування строків досудового розслідування шляхом ухилення від явки до слідчого під надуманими приводами а також вдатися до умисного вчинення самокалічення або симулювати хворобу.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став та можливо вчинив новий умисний злочин, офіційно не працює, джерело його існування не відоме. Відсутність постійного джерела доходу та соціальних обов`язків свідчить про те, що злочинна діяльність є основним засобом існування підозрюваного у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що останній продовжить вчиняти корисливі злочини для отримання грошових коштів. Крім того, перебуваючи на волі, може вчиняти злочини проти життя та здоров`я потерпілих з метою схилення останніх до зміни раніше наданих свідчень.

В ході розгляду клопотання стороною захисту не спростовано існування ризиків, на які покликається слідчий у поданому клопотанні, і слідчий суддя вважає такі ризики наявними.

Всі висловлені в судовому засіданні доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді вважати доведеним відсутність встановлених ризиків, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Разом з тим, в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають певні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 19 лютого 2026 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами, вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

В поданому клопотанні та в судовому засіданні органом досудового розслідування обґрунтовано неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування, враховуючи конкретні його обставини.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255 - 3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 - 1 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо визначення чи не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує всі вище перелічені обставини, а також відношення самого підозрюваного до інкримінованих йому дій, його вік, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків.

Отже, зважаючи на викладене, враховуючи все вищезазначене в сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться до категорії особливо тяжких злочинів вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, мотив кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів, які інкримінується підозрюваному, вважаю за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування до 03 березня 2026 року включно.

керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03 березня 2026 року включно.

Тримання під вартою ОСОБА_4 здійснювати в ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_25