Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 450/67/17

провадження № 51-6923ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

Сихівський районний суд м. Львова вироком від 29 червня 2023 року засудив ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк

2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнив ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_5 на користь потерпілого 300 414,43 грн матеріальної

та 100 000 грн моральної шкоди.

Вищевказаний вирок потерпілий, обвинувачений та захисник оскаржили до суду апеляційної інстанції.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 18 лютого 2025 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 задовольнив частково, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 задовольнив, скасував указаний вирок та призначив новий розгляд у суді першої інстанції.

Потерпілий, не погоджуючись із постановленим судом апеляційної інстанції рішенням, вдесяте звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить Касаційний кримінальний суд:

- вирок суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання залишити без змін;

- скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції;

- задовольнити його позовні вимоги;

- витребувати:

- з Галицького РВ Поліції ГУ у Львівській області матеріали досудового слідства стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України;

- відео судді ОСОБА_9 з матеріалів справи № 914/694/25;

встановити:

- прізвище, ім`я, посаду, місцезнаходження 30 травня 2016 року,

25 жовтня 2015 року, 19 листопада 2020 року, 01 червня 2015 року та 29 грудня 2017 року абонента номеру телефону НОМЕР_1 ;

- факт, який об`єднує абонента номеру телефону НОМЕР_1 , потерпілу суддю ОСОБА_8 та справу № 914/694/25;

- місцезнаходження 20 грудня 2013 року, 01 червня 2015 року та 29 грудня 2017 року та неприродні поломки автомобіля «Тойота», що належить родичу ОСОБА_10 у період 2013 до 2017 роки;

- в кого з родичів ОСОБА_10 був пошкоджений задній бампер «Тойота»;

- дослідити:

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 по справі потерпілої ОСОБА_8 ;

- відео ОСОБА_9 в матеріалах справи № 914/694/25 від моменту ОСОБА_11 до моменту ОСОБА_12 ;

- усі справи за ст. 286 КК України за участю власника телефону НОМЕР_1 в період з 2009 по 2020 роки;

- надати судом касаційної інстанції правову оцінку відео судді ОСОБА_9 у справі № 914/694/25.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 424 КПК України в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову в застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження (ч. 2 ст. 424 КПК України).

Як убачається зі змісту касаційної скарги та наявних у матеріалах касаційного провадження копій судових рішень, Львівський апеляційний суд ухвалою

від 18 лютого 2025 року скасував вирок Сихівського районного суду м. Львова від 29 червня 2023 року стосовно ОСОБА_13 та призначив новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на те, що ухвала суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, її оскарження відповідно до положень КПК України в касаційному порядку не передбачено.

Тобто потерпілий подав касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в суді касаційної інстанції.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню

в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Такий висновок Суду відповідає п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (в частині правосуддя)» щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Крім того, колегія суддів зауважує, що Верховний Суд уже неодноразово ухвалював рішення про відмову у відкритті касаційного провадження за аналогічними скаргами потерпілого.

На думку колегії суддів, повторні звернення потерпілого з касаційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає касаційному перегляду, не сприяють оперативному й ефективному розгляду кримінального провадження та свідчать про зловживання потерпілим своїми процесуальними правами.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

відмовити потерпілому ОСОБА_14 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3