Справа № 466/390/26
Провадження № 1-кс/466/152/26
У Х В А Л А

04 лютого 2026 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону щодо не розгляду клопотання про виконання процесуальних дій та зобов`язання до вчинення дій,-

у с т а н о в и в:

20 січня 2026 року адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду із скаргою, у якій просить суд визнати протиправною бездіяльність керівника, першого заступника і заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону і керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні розгляду по суті як прокурорами вищого рівня заяви від 28.10.2025 в інтересах ОСОБА_4 про вирішення спору про підслідність і скарги від 28.12.2025 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 30.07.2025 про визначення підслідності у кримінальному провадженні №0000793 від 13.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України за відділом поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, та зобов`язати керівника, першого заступника i заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону і керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 як уповноваженого прокурора вищого рівня здійснити розгляд по суті заяви від 28.10.2025 в інтересах ОСОБА_4 про вирішення спору про підслідність і скарги від 28.12.2025 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 30.07.2025 про визначення підслідності у кримінальному провадженні №0000793 від 13.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 146 КК України за відділом поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області.

В обґрунтування скарги зіслався на те, що потерпіла особа ОСОБА_4 не погоджується із кваліфікацією і хибно визначеною у постанові прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 30.07.2025 підслідністю за поліцією у кримінальному провадженні №0000793 від 13.06.2025 по ч.1 ст.146 КК України як незаконне позбавлення волі або викрадення людини, в той час, як насправді ці дії були вчинені поліцією і військовослужбовцями Сихівського ТЦК (що, власне, також вказується у постанові прокурора від 30.07.2025 про визначення підслідності як встановлені обставини під час досудового розслідування). Зазначає, що він 28.10.2025 від імені потерпілого подавав заяву про зміну підслідності в порядку ч.5 ст.218 КПК України до Генерального прокурора, який листом від 30.10.2025 скерував заяву на розгляд у Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону, однак, дана прокуратура ніякого розгляду не здійснювала, натомість, листом від 23.11.2025 передала заяву на вирішення до Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, тобто, автору спірного рішення про визначення хибної підслідності. Тобто, розгляду спору про підслідність в порядку ч.5 ст.218 КПК України прокурором вищого рівня не здійснювалось.

Після цього, 23.11.2025 в порядку ст.313 КПК України він подав скаргу до органу прокуратури вищого рівня - у Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону, однак, дана прокуратура знову ніякого розгляду не здійснила, а листом від 25.11.2025 передала його скаргу про визначення правильної підслідності знову керівнику Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 для розгляду, тобто, знову до прокуратури, яка і є автором спірного рішення про визначення хибної підслідності. У відповідь на його скаргу від 23.11.2025 та 26.11.2025 усі однотипні відповіді підписує заступник керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , тобто, керівник цієї прокуратури ОСОБА_8 не здійснює її розгляду. Після цього він знову подав скаргу до Генерального прокурора, однак, відповіддю Офісу генерального прокурора від 01.12.2025 №11/2/1-р скаргу направили до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка, в свою чергу, листом від 09.12.2025 №09/01-3040ВИХ-25 знову направила скаргу керівнику Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 для розгляду, однак, він теж не розглядав скаргу чергову однотипну відповідь від 12.12.2025 №30.54/02-9476ВИХ-25 підписав його заступник ОСОБА_7 . Інша скарга від 16.12.2025 була адресована безпосередньо Керівнику Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , але чергову однотипну відповідь від 22.12.2025 №30.54/02- 9732ВИХ-25 підписав його заступник ОСОБА_7 . Інші скарги як прокурору вищого рівня від 28.12.2025 були адресована Керівнику або заступнику керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону і безпосередньо Керівнику, в яких він дослівно просив: «Розглянути цю скаргу прокурором вищого рівня, а не передавати її на розгляд заступнику керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 ». Однак, Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону листом від 30.12.2025 №09/01-3211ВИХ-25 в черговий раз передала скаргу керівнику Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 для розгляду, але в результаті він її не розглядав, адже чергову однотипну відповідь від 09.01.2026 №30.54/02-223ВИХ-26 підписав його заступник ОСОБА_7 . Тобто, розгляду скарги в порядку ст.313 КПК України прокурором вищого рівня не здійснювалось. Отже, скільки би він не подавав спочатку заяву про визначення підслідності, а потім скарги до прокурорів вищого рівня повністю всі прокуратури відправляють скаргу на розгляд до однієї тієї ж особи заступника керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , який вже висловив свою думку з приводу цих питань і розгляду по суті моїх заяв і скарг прокурором вищого. Отже, якщо прокурор вищого рівня повертає скаргу на нижчий рівень замість її розгляду, це є порушенням ст.313 КПК України, тому був змушений звернутися до суду із даною скаргою.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав зазначених у ній, просив таку задовольнити.

У судове засідання представник Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку сторони скаржника, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено виключний перелік обставин по яких на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Постановою прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 30.07.2025 у кримінальному провадженні №0000793 від 13.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України визначено підслідність даного кримінального провадження за відділом поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області.

Вказана постанова не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, однак скарга на неї, відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 КПК України, може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

Не погоджуючись із підслідністю даного кримінального провадження скаржник звернувся 28.10.2025 із заявою про зміну підслідності в порядку ч.5 ст.218 КПК України до Генерального прокурора, який листом від 30.10.2025 скерував заяву на розгляд у Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону, тобто до органу, який виніс вищезазначену спірну постанову.

Скаржник вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 218 КПК України, вказане кримінальне провадження належить до підслідності Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 КПК України, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, дізнавача, прокурора.

Відповідно до ч. 5 ст. 218 КПК України, спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Відповідно до ст. 313 КПК України, прокурор вищого рівня, до якого надійшла скарга на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, зобов`язаний розглянути цю скаргу протягом трьох днів з моменту її надходження і надіслати своє рішення слідчому, дізнавачу та прокурору, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржу. За наслідками розгляду скарги можуть бути прийняті рішення про: залишення рішення чинним, визнання законними вчинених дії чи бездіяльності; зміну рішення в частині; скасування рішення і прийняття нового рішення, визнання незаконними вчинених дії чи бездіяльності і зобов`язання вчинити нову дію. У разі скасування рішення або визнання незаконними вчиненої дії чи бездіяльності прокурор вищого рівня має право здійснити заміну одного прокурора на іншого з числа службових осіб органів прокуратури того самого рівня в досудовому провадженні, де було прийнято або вчинено незаконне рішення, дія чи бездіяльність. Рішення прокурора вищого рівня є остаточним і не підлягає оскарженню до суду, інших органів державної влади, їх посадових чи службових осіб.

Слідчим суддею встановлено, що постановою прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 30.07.2025 у кримінальному провадженні №0000793 від 13.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України визначено підслідність даного кримінального провадження за відділом поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області.

Вказана постанова не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, однак скарга на неї, відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 КПК України, може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

З огляду на вище наведене, слідчий суддя вважає, так як скарга подана на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону щодо не розгляду клопотання про зміну підслідності кримінального провадження, обов`язком якого було визначити підслідність вищезазначеного кримінального провадження, що і було здійснено у формі вищезазначеної спірної постанови, тобто вчинено всі необхідні та правомірні дії, передбачені ст. 218 КПК України, з якими не погоджується сторона скаржника, тому суд з огляду на викладене приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону щодо не розгляду клопотання про виконання процесуальних дій та зобов`язання до вчинення дій.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону щодо не розгляду клопотання про виконання процесуальних дій та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1