УХВАЛА

12 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 757/3704/26-к

провадження № 51 - 447 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження

№ 0000565 (справа № 757/3704/26-к) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого

в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:

У клопотанні, поданому в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), захисник просить Верховний Суд передати кримінальне провадження на розгляд з Печерського районного суду м. Києва до Рівненського міського суду Рівненської області.

Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувальний акт надійшов до Печерського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки відповідно до його змісту місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину є м. Рівне, де здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнестандарт» (далі - ТОВ) та розташоване Головне управління Державної податкової служби у Рівненській області, як основне місце обліку ТОВ, що перебувають у межах територіальної юрисдикції Рівненського міського суду Рівненської області. Крім того зазначає, що обвинувачений та свідки

у кримінальному провадженні проживають у м. Рівному та Рівненській області.

Тому, з метою забезпечення оперативності та ефективності судового розгляду кримінальне провадження захисник просить передати кримінальне провадження

на розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області.

Колегія суддів (далі - Суд), заслухавши доповідь головуючого, думку захисника та прокурора, вивчивши матеріали клопотання, дійшла висновку про таке.

За правилами ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд,

у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд,

у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Частиною 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з відповіді Печерського районного суду на запит Верховного Суду, вказане кримінальне провадження перебуває у провадженні цього суду, судовий розгляд у справі не розпочато.

ОСОБА_7 обвинувачується в умисному ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК.

Вказаний злочин є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів, які мали бути сплачені у строки та в розмірах, передбачених законодавством з питань оподаткування, а саме - з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов`язковий платіж, що вважається узгодженим і підлягає сплаті. Якщо закон пов`язує строк сплати з виконанням певної дії, то злочин вважається закінченим

з моменту фактичного ухилення від сплати.

Відповідно до змісту обвинувального акта, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора ТОВ, будучи службовою особою суб`єкта господарської діяльності, у не встановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 10 січня

2022 року, достовірно знаючи про істинні результати фінансово-господарської діяльності ТОВ, діючи умисно, з корисливих мотивів порушив вимоги пунктів 134.1.1, 134.1, 134, 135, 135.1, 140.4.4, 140.4, 140 Податкового кодексу України (у редакції від 22 грудня 2021 року), не відобразив суми доходів від реалізації послуг з сертифікації, які мали бути задекларовані у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих додатків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2021 рік, у зв`язку з чим ТОВ занизило податок на прибуток за 2021 рік

на суму 47 675 196 грн, а також не задекларував податкові зобов`язання з ПДВ

та занизив ТОВ податок на додану вартість, що належить до сплати в бюджет

у 2021 році, в сумі 53 093 859 грн, у зв`язку з чим умисно ухилився від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку.

В обвинувальному акті не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, а тому не можна встановити, що це правопорушення було вчинено саме на території м. Рівного.

Досудове розслідування у справі проводилось і було закінчено Головним слідчим управлінням Національної поліції України, обвинувальний акт підписаний прокурором Офісу Генерального прокурора, тобто в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду.

З огляду на викладене, Суд не вбачає підстав вважати, що обвинувальний акт надійшов до Печерського районного суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Абзацом 6 ст. 34 КПК передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності це провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

З відповіді Печерського районного суду на запит Верховного Суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 проживає у м. Рівному. Водночас відомості про місце проживання свідків у кримінальному провадженні судом не надано, а також такі дані не містяться у долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування.

За правилами вказаної норми кримінальне провадження може бути направлено

з одного суду до іншого у виняткових випадках лише тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.

Зі змісту клопотання захисника не вбачається підтвердження об`єктивної неможливості забезпечити Печерським районним судом оперативності та ефективності кримінального провадження у зв`язку з проживанням обвинуваченого та свідків у кримінальному провадженні на території Рівненської області,

з урахуванням можливості застосування передбаченого ст. 336 КПК механізму проведення дистанційного судового провадження.

Сам по собі факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області не є винятковим випадком у розумінні положень абз. 6 ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить виключно організаційний характер.

З урахуванням викладеного Суд не вбачає передбачених статтями 32, 34 КПК підстав для передачі кримінального провадження на розгляд з Печерського районного суду м. Києва до Рівненського міськрайонного суду Рівненської області.

Керуючись статтями 32, 34, 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000565 (справа № 757/3704/26-к) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3