Справа № 496/6591/25
Провадження № 1-кс/496/1748/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000791 від 30.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , звернувся до суду з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що в провадженні СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000791 від 30.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 30.09.2025 до Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від оператора 102 про те, що 30.09.2025 невстановлена особа у селі Петродлолинське Одеського району Одеської області по вулиці Калинова здійснила постріл із вогнепальної зброї в ході чого влучила у безхатню собаку спричинивши останній тілесні ушкодження.

В ході проведення огляду місця події 30.09.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення якого ОСОБА_5 добровільно видав: рушницю на частинах якої зазначений серійний номер «Н97380», де вказаний номер зазначено на спусковій скобі та біля патронника; 1 гільзу з маркуванням «-16/70- ТАХО» патріот 31 г.

Постановою про визнання предметів як речових доказів слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , від 01.10.2025 року вилучені в ході зазначеного огляду речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000791 від 30.09.2025 року, оскільки вилучене майно має суттєве значення для органу досудового розслідування, оскільки із вилученої рушниці був здійснений один постріл в ході якого безхатня собака отримала тілесні ушкодження, крім того факт одного фатального пострілу підтверджується, тим по із патронника вказаної рушниці при розряджанні вилучено одну гільзу.

З метою забезпечення досягнення дієвості кримінального провадження, виникла необхідність застосувати такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання, або заходу кримінально - протиправного характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Разом з тим, у своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь - яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах передбачених Законом», а п. 2 визначає, що держави мають право, здійснювати контроль за користуванням майном, шляхом ведення в дію законів. Більше того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи необхідність проведення подальших досліджень та судових експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей, документів та іншого майна, що має значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, слідчий звернувся з вищевказаним клопотанням.

Слідчий СВ Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в прохальній частині клопотання міститься прохання про розгляд клопотання без його та прокурора участі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, про причини неявки суд не повідомив.

Неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч.4 ст. 107 КПК України.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст. 131 КПК України.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів та проведення експертиз.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого про визнання предметів як речових доказів у кримінальному провадженні від 01.10.2025 року, приєднано до матеріалів досудового розслідування №0000791 від 30.09.2025 року, речі та предмети, які 30.09.2025 року було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 299 КК України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.ст. 132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 167, 169, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000791 від 30.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке 30.09.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення якого ОСОБА_5 добровільно видав, а саме на:

-рушницю на частинах якої зазначений серійний номер «Н97380», де вказаний номер зазначено на спусковій скобі та біля патронника;

-1 гільзу з маркуванням «-16/70- ТАХО» патріот 31 г.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1