Провадження №: 1-кс/755/4633/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, у межах кримінального провадження №0002066 від 10.06.2025 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою в якій просить скасувати у кримінальному провадженні №0002066 від 10.06.2025 року постанову слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 27.11.2025 року.

У судове засідання ОСОБА_3 не з?явився, просив скаргу задовольнити у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні /п.18 ч.1 ст.3 КПК України/.

Під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником /п.7 ч.1 ст.303 КПК України/.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також у ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Як вбачається із матеріалів скарги, Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002066 від 10.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

20.11.2025 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві із клопотанням про допит його як потерпілого у режимі відеоконференції.

27.11.2025 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Постанова мотивована тим, що слідчий, прокурор самостійно здійснюють досудове розслідування, згідно ст.ст.28, 219 КПК України, а потерпілий, відповідно до ст.55 КПК України, має право лише ініціювати проведення слідчих /розшукових/ дій шляхом зверненням до слідчого чи прокурора із заявами чи клопотаннями.

Статтею 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Крім того, згідно ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 у своєму клопотанні про допит його як потерпілого посилається на те, що слідчий надсилає йому повістки для допиту не зазначаючи його процесуальний статус, тому він розцінює це як тиск з метою перешкоджання судового контролю й реалізації його процесуальних прав.

Керуючись ст.ст.2, 36, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, у межах кримінального провадження №0002066 від 10.06.2025 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 27.11.2025 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_5