УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням, в якому просив скасувати арешт майна, яке було вилучено 04 червня 2025 року під час обшуку, а саме: транспортний засіб марки «Mersedes-Benz GLS 350», державний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить

ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчими слідчого управління ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000997 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 305, частиною третьою статті 307 КК України.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження 04 травня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва справа

№ 760/12767/25 було проведено обшук транспортного засобу марки «Mersedes-Benz

GLS 350», державний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , за результатами якого зазначений легковий автомобіль було вилучено.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва справа № 760/15359/25 на вказаний вище транспортний засіб марки

«Mersedes-Benz GLS 350» накладено арешт.

Представник заявника зазначає, що арешт накладено необгрунтовано, оскільки ОСОБА_4 , будучи власником вказаного автомобіля, не є підозрюваною в цьому кримінальному провадженні. Крім того, відсутні будь-які докази, що цей автомобіль зберіг на собі сліди інкримінованих злочинів або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що автомобіль набуто протиправним шляхом.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, проте, 09 грудня

2025 року подав заяву, де зазначив, що розгляд клопотання про скасування арешту майна здійснити без його участі, підтримує його в повному обсязі та просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Частиною другою статті 174 КПК України передбачено, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка подала клопотання, та прокурора, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими управлінням ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000997 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва 30 червня 2025 року у справі № 760/15359/25 накладено арешт на автотранспортний засіб марки «Mersedes-Benz GLS 350», д. н. з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Як вбачається зі змісту ухвали, якою накладено арешт на майно, слідчий суддя керувалася вимогами статті 173 КПК України, врахувала, що арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів. Отже, були наявні обґрунтовані підстави вважати, що дане майно має значення для встановлення обставин під час досудового розслідування та те, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, слідчий суддя враховує, що в силу статті 41 Конституції України, статті 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

З викладених вище норм вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

При дослідженні слідчим суддею матеріалів клопотання про скасування арешту майна встановлено, що заборона користування законному володільцю своїм транспортним засобом у даному випадку не відповідає завданню арешту, оскільки суд не вбачає ризику того, що відсутність заборони користування автомобілем може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Крім того, при розгляді клопотання про накладення арешту по суті, органом досудового розслідування не надано та належним чином не обґрунтовано, які саме сліди кримінального правопорушення могли залишитись, та не доведена необхідність збереження його у незмінному стані з метою повного та об`єктивного досудового розслідування.

Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування арешту майна в частині користування автомобілем.

Що стосується клопотання про скасування арешту в частині заборони відчуження та розпорядження то з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, а також запобігання відчуження та розпорядження вказаним майном, клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 98, 170-173, 309, 372, 392, 395 КПК України

У Х В А Л И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 року, справа № 760/15359/25 на майно, а саме автотранспортний засіб марки «Mersedes-Benz GLS 350», д. н. з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4 в частині заборони користування вказаним майном.

Органу досудового розслідування врахувати, що скасування арешту в частині заборони користування майном, передбачає повернення власнику майна, для забезпечення реалізації останньому права визначеного статтею 41 Конституції України.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1