Справа № 362/7486/25
Провадження № 1-кс/362/672/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

26.09.2025 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в який він просить скасувати постанову слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.06.2025 про закриття кримінального провадження № 0000254 від 11.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Суть скарги зводиться до наступного. Заявник посилався на те, що в постанові про закриття кримінального провадження не зазначено відомостей про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.194 КК України) та здобуті у ході досудового розслідування докази відсутності складу

Правопорушення, постанова обґрунтована невідомими доказами з посиланням на практику Європейського суду з прав людини. Також заявник посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження є немотивованою, не містить інформації про суть заяви та не містить відповідей на питання, які мають бути отримані під час досудового розслідування. В постанові відсутня інформація про здобуті в ході досудового розслідування докази.

ОСОБА_3 вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 в судовому засіданні, вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити, оскільки постанова є необґрунтованою, передчасною, досудове розслідування проведено неповно та однобічно, а дослідженні докази є недостатніми для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Слідча СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000254 від 11.04.2025, заслухавши думку заявника, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення скарги виходячи з наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відомостей про вручення вказаної постанови ОСОБА_3 матеріали скарги та матеріали кримінального провадження не містять. Більш того, в скарзі зазначено, що ОСОБА_3 дізнався про існування оскаржуваної постанови в судовому засіданні 25.09.2025 під час розгляду його скарги на бездіяльність слідчого.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що СВ відділом поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 11.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 від 30.06.2025 кримінальне провадження № 0000254 від 11.04.2025, закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в тексті останньої міститься інформація про те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні 11.04ю2025 до ЧЧ ВП №1 Обухівського РУП надійшло повідомлення, про те, що за адресою АДРЕСА_1 було пошкоджено майно, що належить ОСОБА_3 .

Далі в постанові наведено цитати процесуального закону, цитати з рішень ЄСПЛ та зроблено висновок, що в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

В силу ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Положенням ч. 2 ст. 91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим (прокурором) всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого (прокурора) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

В постанові слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 від 30.06.2025 про закриття кримінального провадження №0000254 від 11.04.2025 необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій слідча дійшла висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Зміст зазначеної оскаржуваної постанови полягає в тому, що в ній слідча обмежилася посиланням тільки факт надходження повідомлення про пошкодження майна та законодавство і практику ЄСПЛ, на підставі, яких вона встановила, що відсутній склад кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 не забезпечила ефективного розслідування за кримінальним провадженням, не були проведені всі необхідні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів, проведення слідчих експериментів.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проте, обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 , не у повній мірі стали предметом контролю слідчим СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування, оскільки постанова слідчої про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, в ній відсутня оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто суб`єктом оскарження не надано обґрунтовані відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Крім того, оскаржувана постанова за своєю формою містить порушення норм, встановлених ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови не містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя проаналізувавши доводи скарги ОСОБА_3 , та дослідивши її матеріали кримінального провадження №0000254 від 11.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню для відновлення досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні саме слідчі дії згідно КПК України щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини вчинення кримінального правопорушення за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 9, 22, 91, 93, 110, 284, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.06.2025 про закриття кримінального провадження №0000254 від 11.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000254 від 11.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України повернути до СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 30.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1