Справа № 375/455/23
Провадження № 1-кп/375/36/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року селище. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Рокитне Київської області в режимі відеоконфенецзв`язку об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003426 від 31 грудня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Рокитне Білоцерківського району Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 29.06.2015 Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 ч. 1 ст. 70, ст 71 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

- 15.04.2016 Березанським міськрайонним судом Київської області на підставі ч. 5 ст 72 КК України зараховано до строку покарання період 3 29.05.2015 по 28.06.2015;

- 10.07.2015 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку 2 роки;

- 11.10.2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, яке з 29.11.2023 року відбуває реально у державній установі "Покровська виправна колонія (№ 17)" с. Покровське Ізюмського району Харківської області,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений і діяв на час вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив злочини та кримінальний проступок проти власності за наступних обставин.

30 грудня 2022 року приблизно о 13-30 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись поряд з кладовищем по вул. Тополева в смт. Рокитне Білоцерківського району Київської області, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його діями, таємно, шляхом вільного доступу відкривши водійські дверцята, рукою взяв жіночу сумку, всередині якої був жіночій гаманець з вмістом всередині 7-ми банківських карток, які матеріальної цінності для потерпілої не становять, та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy 12» об`ємом пам`яті 64Gb, червоного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 4450 грн., та таким чином вчинив таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_10 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 25 січня 2023 року, близько 10-00 год, ОСОБА_7 проходив по вул. Ентузіастів в смт Рокитне Білоцерківського району, Київської області, проходячи біля території № За, де розташований пункт прийому вторинної сировини, в ОСОБА_7 виник умисел на проникнення до території та щось викрасти.

У подальшому 25 січня 2023 року близько 10-00 год. ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше, як за вмотивованим рішенням суду, переслідуючи кримінально-протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, за відсутності на те законних підстав та всупереч волі власника, шляхом перелізання через вхідні ворота які були замкнуті, незаконно проник до іншого володіння особи, а саме на територію земельної ділянки, яка по периметру огороджена парканом, на якій розташований пункт прийому вторинної сировини, що знаходиться за адресою: територія АДРЕСА_2 , тим самим незаконно проник до іншого володіння особи, який перебуває в користуванні потерпілого ОСОБА_11 , чим порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Крім того, 27 квітня 2023 року приблизно о 16-30 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись на законних підставах на другому поверсі біля кабінету терапевта приміщення комунального некомерційного підприємства Рокитнянської селищної ради Київської області «Рокитнянська багатопрофільна лікарня», яке розташоване за адресою: вул. Вокзальна, 86, смт. Рокитне, Білоцерківський район Київська області, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його діями, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу з внутрішньої кишені куртки, яка лежала на дивані, взяв до рук та поклав до кишені власних штанів мобільний телефон марки «ОРРО» модель «А52» вартістю 3875 грн., та таким чином вчинив таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_12 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів та кримінального проступку визнав повністю та підтвердив обставини встановлені в ході слідства вчинених ним кримінальних правопорушень та викладених в обвинувальному акті. Зазначив, що гроші витрачав на власні потреби, а саме на придбання алкогольних напоїв. Спричинену шкоду потерпілому ОСОБА_12 не відшкодував, потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шкода відшкодована, у вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає змісту ст.56 КПК України. Оскільки обвинувачений визнав вину у повному обсязі, за відсутності потерпілих можливо з`ясувати усі обставини під час судового розгляду та сторони кримінального провадження не наполягали на допиті потерпілих, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності останніх.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів, є повністю доведеною, а дії правильно кваліфікованими за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, претензій матеріального та морального характеру не заявили, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності, не одружений, має неповнолітню дитину, ніде не працює, отже постійного доходу не має, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується посередньо, схильний до вживання алкогольних напоїв, перебуває на обліку у лікарня-нарколога КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» з діагнозом: «Розлади психіки внаслідок вживання алкоголю (синдром залежності)», не перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів, тому призначає покарання в межах санкції статей у виді позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України та штрафу за ч. 1 ст. 162 КК України..

Підстав для застосування статей 75, 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на теперішній час відбуває покарання у ДУ "Покровська виправна колонія № 19".

Згідно з ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Дане кримінальні правопорушення скоєні 30 грудня 2022 року, 25 січня 2023 року та 27 квітня 2023 року, тобто до засудження ОСОБА_7 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року, а тому після призначення покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за даним вироком, належить призначити покарання відповідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого.

У зв`язку з тим, що після постановлення вироку було встановлено, що ОСОБА_7 винен у вчиненні кримінального правопорушення, який він вчинив до ухвалення вироку, то остаточне покарання має бути призначене в силу ч.4 ст. 70 КК України. За правилами ч. 4 ст. 70 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати повністю покарання, відбуте за попереднім вироком.

Отже, суд призначає ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.162 КК України за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, потім остаточно призначає покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.

Крім того, відповідно до протоколу затримання особи від 29 листопада 2023 року о 09 год. 00 хв. 29 листопада 2023 року затримано ОСОБА_7 на підставі розпорядження про виконання вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року у справі № 357/5913/23.

Тому, за приписами ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 29 листопада 2023 року по 26 листопада 2025 року включно, а початок строку відбування покарання визначити з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не обирався, за відсутності клопотань учасників справи на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити за правилами положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст.162 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року більш суворим покаранням за цим вироком призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7 повністю відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2023 року.

Речові докази після набранням вироком законної сили:

- змиви з ручки передньої правої дверки автомобіля «ВАЗ» моделі «21099» державний номерний знак НОМЕР_4 , поміщені в паперовий конверт, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції про тримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 2 від 08.02.2023 року, - знищити;

- картонну коробку з-під мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A12», передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 відповідно до розписки від 31.12.2022 року, банківські картки в кількості 7-ми штук та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A12» червоного кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 відповідно до розписки від 09.01.2023 року залишити власнику потерпілій ОСОБА_10 ;

- документи на електроінструменти марки «ВИТЯЗЬ» та чек про придбання інструменту, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 відповідно до розписки від 29.01.2023 року, кутову шліфувальну машинку марки «ВИТЯЗЬ МЗЭП» «МШУ 230-2750» передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 відповідно до розписки від 26.01.2023 року (а.с. 61) залишити власнику потерпілому ОСОБА_11 ;

- мобільний телефон марки «ОРРО» модель «А52» IMEI 1( НОМЕР_5 ) IMEI 2 ( НОМЕР_6 ) біло-блакитного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 відповідно до розписки від 09.05.2023 залишити власнику потерпілому ОСОБА_12 ;

- договір з ПТ «Найкращий ломбард» № від 27.04.2023 року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0003426, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження та після закінчення строку зберігання матеріалів знищити разом з матеріалами;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1