ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 685/857/25

Провадження № 11-кп/820/125/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження № 0000329 від 28.06.2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за апеляційною скаргою процесуального прокурора ОСОБА_8 на вирок Теофіпольського районного суду від 22 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Теофіпольського районного суду від 22 жовтня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грибова Лановецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 18 серпня 2025 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст 382 КК України до штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, штраф сплачено 29.08.2025 року,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом зарахування покарання, повністю відбутого за вироком Лановецького районного суду від 18 серпня 2025 року, призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Арешт, накладений ухвалою Волочиського районного суду від 04.07.2025 року, скасовано.

Долю речових доказів вирішено відповідно до положень ст.100 КПК України.

За вироком суду, постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2025 року у справі №602/182/25, яка набрала законної сили 17 квітня 2025 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

ОСОБА_6 , достовірно знаючи про наявність вищезазначеної постанови суду та позбавлення його права користування транспортними засобами, умисно, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, діючи всупереч цій постанові, маючи реальну можливість виконати рішення суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, порушив вимоги ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, 27 червня 2025 року о 22 годині 01 хвилина керував транспортним засобом марки «Peugeot» моделі «Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух автодорогою Т-20-12 між населеними пунктами с. Лисогірка та с. Святець Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу в частині неправильного застосування положень ч.4 ст.70 КК України при призначенні обвинуваченому остаточного покарання.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати частково, ухвалити новий, яким на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень. На підставі ст.72 КК України зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Лановецького районного суду від 18.08.2025 року.

Свої вимоги аргументує тим, що суд при призначенні ОСОБА_6 покарання на підставі положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, не визначив остаточного покарання за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, натомість зарахував покарання повністю відбуте за вироком Лановецького районного суду від 18.08.2025 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги сторони обвинувачення, пояснення вищестоящого прокурора, який частково підтримав подану апеляційну скаргу з підстав наведених у ній, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступних причин.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на перевірених судом доказах.

Фактичні обставини справи, правова кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, жодною стороною кримінального провадження не оспорюються, а тому, апеляційним судом, в порядку ст.404 КПК України, не переглядаються.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, в тому числі права обвинуваченого на захист при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, колегією суддів не виявлено. Докази у кримінальному провадженні зібрані та досліджені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Однак, давши належну оцінку дослідженим доказам в їх сукупності, з точки зору належності, допустимості, достовірності, та обґрунтовано визнавши ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, місцевий суд в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, на що слушно звернув увагу прокурор у поданій апеляційній скарзі.

Так, відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Тобто, для призначення остаточного покарання на підставі положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень мають значення саме призначені попередніми вироками засудженому покарання, а не їх відбуття.

Призначаючи ОСОБА_6 остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, місцевий суд не визначив остаточне покарання за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, натомість зарахував покарання, повністю відбуте за вироком Лановецького районного суду від 18.08.2025 року.

Згідно з частиною 1 статті 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник. Відповідно до положень частини 1 статті 418 КПК, суд апеляційної інстанції ухвалює вирок у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 407 цього Кодексу, при цьому повністю чи частково скасовуючи вирок місцевого суду.

Будь-яке інше рішення суд апеляційної інстанції приймає у формі ухвали.

У цьому кримінальному провадженні судом апеляційної інстанції діяння обвинуваченого ОСОБА_6 не було перекваліфіковано на більш тяжке кримінальне правопорушення і не було збільшено обсягу обвинувачення. Також апеляційним судом не було застосовано більш суворе покарання, ніж те, яке призначене місцевим судом, а лише встановлено неправильне застосовування положень ч.4 ст.70 КК України, яке жодним чином не погіршило становище обвинуваченого.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне рішення місцевого суду відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання, а не скасувати, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора частково.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Теофіпольського районного суду від 22 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

На підстав ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, зарахувавши на підставі ст.72 КК України повністю відбуте ним покарання за вироком Лановецького районного суду від 18.08.2025 року.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3