Провадження №11-сс/991/33/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника власників майна - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.11.2025 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000025 від 20.01.2025,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.11.2025 частково задоволено клопотання прокурора САП ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, серед іншого, вилучене під час проведення обшуку 02.10.2025 у житловому будинку по АДРЕСА_1 , а саме моноблок Apple, серійний номер H12G2J03PN7C, належний ОСОБА_9 .

Окрім цього, накладено арешт на майно вилучене під час проведення обшуків 03.10.2025 за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , а саме:

-мобільний телефон Iphone 13, s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , належний ОСОБА_8 ;

-мобільний телефон Iphone 14 Pro Max A2894, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , належний ОСОБА_7 .

Арешт накладено з метою збереження речових доказів. Приймаючи дане рішення слідчий суддя виходив з того, що виявлені носії інформації містять/можуть містити відомості, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, однак в повному обсязі стороною обвинувачення скопіювати їх не вдалося, у зв`язку з чим призначено експертні дослідження.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, прийнятим з істотним порушенням вимог КПК України, представник власників майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора САП ОСОБА_5 про арешт майна.

Представник просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали, оскільки він не був присутнім під час його проголошення, а копію повного тексту ухвали ВАКС від 27.11.2025 сторона захисту отримала 12.12.2025, що підтверджується трекінгом поштового відправлення АТ «Укрпошта».

На думку представника, вилучення технічних пристроїв відбулось в порушення вимог ст. 168 КПК України, оскільки сторона обвинувачення мала всі необхідні можливості для виготовлення повних копій вмісту мобільного телефону та флеш накопичувачів без їх фактичного вилучення у власників, а матеріали справи не містять доказів, які б вказували на неможливість скопіювати детективами інформацію у зв`язку з подоланням логічного захисту, що унеможливлює застосування арешту майна.

Зазначає, що доводи сторони обвинувачення про можливе існування видалених файлів, відновлення яких можливе виключно в умовах криміналістичної лабораторії є припущенням і не може слугувати самостійною підставою для вилучення та арешту майна.

Висновки спеціалістів, на які суд послався як на підставу для накладення арешту на майно є недостатніми, оскільки матеріали справи не містять і судом не перевірено доказів їх кваліфікації.

Окрім того, номер житлового будинку ОСОБА_9 , зазначений в ухвалі слідчого судді ВАКС від 23.09.2025 про надання дозволу на проведення обшуку, та номер будинку згідно технічної документації, в якому фактично проведено обшук, відрізняються, що вказує на безпідставність проникнення до житла та незаконність проведеного обшуку.

Представник вважає необґрунтованим висновок слідчого судді щодо відсутності в КПК України вимог про подання до суду клопотання про арешт майна виключно прокурором, що суперечить ст. 171 КПК України та тягне за собою закриття провадження.

Слідчим суддею допущено порушення ст. 370 КПК України, що пов`язано з не повним та всебічним з`ясуванням фактичних обставин справи, економічного та технічного контексту закупівлі колієвимірювальних візків.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення представника власників майна, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, вивчивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

27 листопада 2025 року Вищим антикорупційним судом проголошено текст вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали, а 02.12.2025 проголошено її повний текст за відсутності власників майна та їх представника. Копію ж повного тексту ухвали Вищого антикорупційного суду від 27.11.2025 сторона захисту отримала 12.12.2025, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч.3).

Відповідно до положень ч.1. ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Згідно відомостей з журналу судового засідання від 26.11.2025 (т.6, а.с. 138) представника власника майна ОСОБА_6 повідомлено про дату судового засідання, під час якого проголошуватиметься рішення суду, а саме 27.11.2025 о 08:00.

З урахуванням положень п.3 ч.2 ст. 395 КПК України, строк подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.11.2025 для власника майна та його представника обчислюється з дня оголошення вказаного рішення, і останнім днем подачі апеляційної скарги для них було 02.12.2025. Разом з тим, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 27 травня 2019 року (справа №461/1434/18, провадження № 51-6470 кмо18), в якій зазначено, що у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що необізнаність власників майна та їх представника з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення свідчить про наявність об`єктивних обставин, що перешкодили їм своєчасно оскаржити ухвалу слідчого судді, та є поважною причиною пропуску строку на оскарження вищезазначеного рішення. За таких обставин строк на оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню.

З матеріалів справи вбачається, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 20.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України. Зокрема, розслідується факт можливого вчинення ряду умисних протиправних дій службовими особами АТ «Укрзалізниця» спільно із службовими особами, представниками та бенефіціарними власниками низки юридичних осіб, направлених на заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» у розмірі орієнтовно 50 000 000,00 грн під час здійснення закупівель філією «Центр діагностики залізничної інфраструктури» АТ «Укрзалізниця» візків колієвимірювальних за договорами №ЦДЗІ-23/79 від 25.12.2023 (закупівля UA-2023-11-28-004390-a) та №ЦДЗІ-24/44 від 23.12.2024 (закупівля UA-2024-12-04-019439-a), до яких можуть бути причетні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

03.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.09.2025 проведено обшук квартири за адресою АДРЕСА_2 , що перебуває у власності ОСОБА_10 та якою користується ОСОБА_8 . Під час обшуку вилучено майно, на яке ухвалою слідчого судді від 27.11.2025 накладено арешт, зокрема мобільний телефон Iphone 13, s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 . Постановою детектива НАБУ від 03.10.2025 вилучений технічний пристрій визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000025 від 20.01.2025та постановою від 12.11.2025 призначено комп`ютерно?технічну експертизу з метою копіювання інформації, у т.ч. видаленої, яка міститься на вбудованому носії пам`яті вищевказаного мобільного телефону.

03.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.09.2025 проведено обшук квартири за адресою АДРЕСА_3 , що перебуває у власності ОСОБА_11 та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_7 .. Під час обшуку вилучено майно, на яке ухвалою слідчого судді від 27.11.2025 накладено арешт, зокрема мобільний телефон Iphone 14 Pro Max A2894, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 . Постановою детектива НАБУ від 03.10.2025 вилучений технічний пристрій визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000025 від 20.01.2025та постановою від 12.11.2025 призначено комп`ютерно?технічну експертизу з метою копіювання інформації, у т.ч. видаленої, яка міститься на вбудованому носії пам`яті вищевказаного мобільного телефону.

02.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.09.2025 та від 07.10.2025 проведено обшук будинку, в якому проживають ОСОБА_9 та ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 , який знаходиться на суміжних земельних ділянках з кадастровими номерами :05:021:0007, :05:021:0008, :05:021:0028. Під час обшуку вилучено майно, на яке ухвалою слідчого судді від 27.11.2025 накладено арешт, зокрема моноблок Apple, серійний номер H12G2J03PN7C. Постановою детектива НАБУ від 03.10.2025 вилучений технічний пристрій визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000025 від 20.01.2025та постановою від 13.11.2025 призначено комп`ютерно?технічну експертизу з метою копіювання інформації, у т.ч. видаленої, яка міститься на вбудованому носії пам`яті моноблоку.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно п.п. 1,2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Згідно положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою збереження речових доказів.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно вимог ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора САП про накладення арешту на майно не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону. Колегія констатує, що в частині оцінки наявності обґрунтованості підозри вчинення кримінального провадження відповідного ступеня тяжкості ухвала слідчого судді ВАКС від 27.11.2025 вимогам ст. 370 КПК України не відповідає. Зокрема, ст. 370 КПК України містить вимоги щодо вмотивованості та обґрунтованості судових рішень, що передбачає об`єктивне з`ясування обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими судом, з викладенням належних і достатніх мотивів та підстав ухвалення відповідного судового рішення. Посилання слідчим суддею на томи та аркуші, в яких, на його думку, містяться відомості, що слідчий суддя вважає достатніми доказами для ухвалення судового рішення без зазначення їх змісту та належної оцінки, свідчить про недотримання ним вимог кримінального процесуального закону щодо вмотивованості й обґрунтованості судового рішення.

Разом з тим, з урахуванням поданих стороною обвинувачення заперечень та долучених до них відомостей, вбачаються обставини, які вказують на мінімальний рівень обґрунтованості підозри щодо вчинення розслідуваного кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, яке згідно ст. 132 КПК України, на даному етапі розслідування дає підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Зокрема, за версією слідства, протягом 2023-2025 років контроль за фінансово-господарською діяльністю компаній ТОВ «Інтеграційні технології», які купували візки колієвимірювальні базові у ТОВ «НВП «Інформаційно-вимірювальні технології та системи» та програмне забезпечення до них у ТОВ «Алькалон», яке, в свою чергу, придбавало його у Mansoro OU (підписантом та членом правління є ОСОБА_8 ), а розробник/правовласник цього програмного забезпечення було SIA «Aurelis» (номінальний директор ОСОБА_7 ), здійснювали ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . Дані особи задля забезпечення перемоги у розслідуваних закупівлях спільно з невстановленими особами АТ «Укрзалізниця» забезпечили призначення на посаду директора Філії «Центр діагностики залізничної інфраструктури» АТ «Укрзалізниця» лояльного до них ОСОБА_14 . Забезпечення перемоги підконтрольних компаній відбувалось шляхом складання тендерної документації під конкретного учасника. Очікувана вартість закупівлі визначалась на підставі отриманих від пов`язаних з ОСОБА_13 та ОСОБА_9 компаній, а саме ДП «ДКТБ ІЕЗ ім. Є.О.Патона НАНУ», ТОВ «Інтеграційні технології», ТОВ « Інвестиції та зростання». Такі обставини вбачаються, зокрема з: 1) протоколу огляду від 18.12.2025 листування між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , в якому відбувалась розмова щодо можливостей усунення з посади діючого керівника Філії «Центр діагностики залізничної інфраструктури» АТ «Укрзалізниця» та підготовка до вирішення питання на заміщення цієї посади ОСОБА_14 із залученням ОСОБА_15 , ОСОБА_9 і перепідпорядкування центру діагностики; ОСОБА_14 будучи в.о. директора філії обговорює з ОСОБА_13 зміни до плану капітальних інвестицій на 2023 рік та запитує кількість і ціни колієвимірювальних візків для закупок в 2023 році; ОСОБА_13 до оголошення закупівлі та укладення договорів направляє ОСОБА_14 технічні вимоги візка для колії 1435 мм та 1520 мм, а також повідомлення з вказівками кому і що потрібно написати, підписати, завірити, а також контролює підготовку до тендеру; 2) протоколами огляду від 23.01.2025 сайту Prozorro, згідно яких єдиним учасником і переможцем двох закупівель є ТОВ «Інтеграційні технології», договір з боку Філії підписаний ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; 3) протоколом огляду від 28.01.2025 згідно якого встановлено взаємопов`язаність родини Шаповалових, серед інших, з ТОВ «НВП «Інформаційно-вимірювальні технології та системи», Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України та посадовими особами АТ «Укрзалізниця»; 4) протоколом огляду від 03.09.2025 згідно якого вбачається взаємопов`язаність братів ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 з компанією, в якої ТОВ «Інтеграційні технології» купували програмне забезпечення та компанією - розробником відповідного програмного забезпечення для колієвимірювальних візків, а також з компаніями, пов`язаними з родиною Шаповалових; 5) протоколом огляду від 18.12.2025 файлу StoreJet Transced 500GB.e01 (скопійований з носія, вилученого під час обшуку Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона НАН України), де виявлено установчі документи ТОВ «Інвестиції та зростання»; 6) протоколом огляду від 17.12.2025 файлу StoreJet Transced 500GB.e01 (скопійований з носія, вилученого під час обшуку Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона НАН України) де виявлено програмне забезпечення «Rail Gauge Monitoring Software» та відомості, які свідчать, що вказане програмне забезпечення могло бути виготовлено саме в Інституті ім. Є.О. Патона НАНУ, а не Mansoro OU (Естонія) чи SIA «Aurelis»; 7) протоколом огляду від 13.11.2025 мобільного телефону ОСОБА_8 , зокрема листування між ним та ОСОБА_9 , згідно якого вбачається, що останній фактично керував діяльністю компанії Mansoro OU, ОСОБА_8 лише виконував його вказівки та бухгалтера компанії; 8) протоколом огляду від 18.11.2025 мобільного телефону ОСОБА_7 , зокрема листування між ним та ОСОБА_9 , в якому останній просить відкрити ОСОБА_7 ще одну компанію, на що ОСОБА_7 поцікавився де він ще є бенефіціарним власником, а ОСОБА_9 повідомив, що в SIA «Aurelis»; 9) протоколом огляду від 23.01.2025 встановлено розмір заподіяних збитків на загальну суму по двом закупівлям 46 834 795, 94 грн без ПДВ.; та ін. матеріалами. З огляду на зазначені обставини існують підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та які виправдовують втручання в права і свободи осіб, зазначених в клопотанні про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено слідчим суддею, в межах даного кримінального провадження 23.09.2025 слідчий суддя надав органу досудового розслідування дозвіл на обшук квартири за адресою АДРЕСА_2 , що перебуває у власності ОСОБА_10 та якою користується ОСОБА_8 , дійшовши висновку, що у ній ймовірно знаходяться речі та документи, які в подальшому можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 03.10.2025 детективами НАБУ проведено обшук за вищевказаним місцем проживання ОСОБА_8 ,за результатами якого, серед іншого, виявлено та вилучено мобільний телефон, який, на думку слідства, містить відомості, що матимуть доказове значення для досудового розслідування, у зв`язку з чим потребують проведення їх експертного дослідження. Приналежність даного технічного пристрою власником майна та його представником не заперечувалось ні під час обшуку, ні під час розгляду клопотання про накладення арешту. Згідно протоколу обшуку від 03.10.2025 на мобільному телефоні Iphone 13, s/n НОМЕР_1 у додатку Viber виявлено листування з абонентом « ОСОБА_18 », в якому містяться згадки про ОСОБА_19 та систематичне отримання заробітної плати ОСОБА_8 від « ОСОБА_18 », що також пов`язано з особою ОСОБА_19 . При цьому, зі змісту тривалого листування орієнтовно з 2019 року не вбачається чітких відомостей про суть виконаних робіт/наданих послуг ОСОБА_8 в обґрунтування отримання заробітної плати окрім як його офіційне працевлаштування та перебування в штатному розписі товариств, зокрема латвійської компанії. Разом з тим, ОСОБА_8 відмовився надати ключ у вигляді скану свого обличчя для розблокування системи захисту додатку WhatsApp, що унеможливило огляд його вмісту. Окрім того, на телефоні активовано програму «Захист викраденого пристрою», яку ОСОБА_8 відмовився деактивувати, що, в свою чергу, ускладнило доступ до інформації, що міститься в мобільному терміналі. З огляду на зазначені обставини, які унеможливили повне та всебічне вивчення інформації детективами НАБУ, в сторони обвинувачення виникла необхідність в детальному огляді мобільного пристрою, що зумовило вилучення та призначення комп`ютерно?технічної експертизи.

В межах даного кримінального провадження 23.09.2025 слідчий суддя ВАКС надав органу досудового розслідування дозвіл на обшук квартири за адресою АДРЕСА_3 , що перебуває у власності ОСОБА_11 та яка знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_7 , дійшовши висновку, що у ній ймовірно знаходяться речі та документи, які в подальшому можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 03.10.2025 детективами НАБУ проведено обшук за вищевказаним місцем проживання ОСОБА_7 ,за результатами якого, серед іншого, виявлено та вилучено мобільний телефон, який, на думку слідства, містить відомості, що матимуть доказове значення для досудового розслідування, у зв`язку з чим потребують проведення їх експертного дослідження. Приналежність даного технічного пристрою власником майна та його представником не заперечувалось ні під час обшуку, ні під час розгляду клопотання про накладення арешту. Згідно протоколу обшуку від 03.10.2025 на мобільному телефоні Iphone 14 Pro Max A2894, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , пароль до якого надано власником, у додатку WhatsApp виявлено листування з абонентом « ОСОБА_20 » з 2022 року щодо господарської діяльності компанії Aurelis. Зокрема, в листуванні від 14.11.2022 ОСОБА_7 надсилає знімок екрану щодо необхідності продовження договору оренди по компанії Aurelis та міститься згадка про ОСОБА_9 . В цьому ж додатку виявлено листування з абонентом « ОСОБА_21 » починаючи з 2021 року, в якому ОСОБА_21 просить «відкрити ще одну таку компанію». Враховуючи, що виявлена інформація має безпосереднє відношення до розслідуваних подій та віднайдений мобільний пристрій може містити видалену інформацію/файли, відновлення яких можливе виключно в умовах криміналістичної лабораторії, детективами вилучено майно та в подальшому призначено комп`ютерно?технічну експертизу.

Ухвалою слідчого судді ВАКС від 23.09.2025 надано органу досудового розслідування дозвіл на обшук житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:021:0007 за адресою АДРЕСА_1 , який перебуває у власності ОСОБА_12 та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_9 , дійшовши висновку, що у ньому ймовірно знаходяться речі та документи, які в подальшому можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 02.10.2025 детективами НАБУ за вищевказаною адресою проведено, у зв`язку з відсутністю власників/мешканців будинку та відчиненими дверима до нього, обшук шляхом проникнення до житлового будинку на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України з метою врятування майна - речових доказів. В результаті проведеного обшуку, серед іншого, виявлено та вилучено моноблок Apple, серійний номер H12G2J03PN7C, який, на думку слідства, містить відомості, що матимуть доказове значення для досудового розслідування, у зв`язку з чим потребують проведення їх експертного дослідження. Приналежність даного технічного пристрою власником майна/його представником не заперечувалось ні під час обшуку, ні під час розгляду клопотання про накладення арешту. Згідно протоколу обшуку від 02.10.2025 з огляду на відсутність ОСОБА_9 в будинку, задля уникнення дистанційного видалення інформації з моноблоку через мережу інтернет у разі ввімкнення технічного пристрою, детективами прийнято рішення про вилучення та подальший його огляд в умовах криміналістичної лабораторії із залученням відповідних спеціалістів.

03.10.2025 постановами детектива НАБУ вищевказані вилучені пристрої визнано речовими доказами як такі, що містять в собі відомості, які мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Згідно протоколів огляду від 08.10.2025 та 13.11.2025 мобільного телефону, вилученого в ОСОБА_8 , зокрема месенджера WhatsApp виявлено групове листування з назвою « ОСОБА_22 », створене 09.08.2021 ОСОБА_23 . Однак, з урахуванням ввімкненої функції «Авіарежим» не вдалось встановити весь склад її учасників. Крім того, у вилученому телефоні активована функція «Захист украденого пристрою», що унеможливило підключення до нього спеціалістами НАБУ програми Cellebrite UFED для повного копіювання інформації. Згідно протоколу огляду мобільного телефону, вилученого в ОСОБА_7 від 06.10.2025 спеціалістами НАБУ за допомогою програми Cellebrite UFED вдалося підключитися та скопіювати доступні , але не всі необхідні відомості. З протоколу огляду моноблоку Apple, серійний номер H12G2J03PN7C, вилученого в ОСОБА_9 , від 08.10.2025 вбачається, що спеціалістами НАБУ приймалась спроба під`єднатись до нього за допомогою програмно-апаратного засобу Digital Collector Version: 3.8.1 та завантажити з нього відомості, однак з`являлось повідомлення про заборону завантаження пристрою з зовнішніх пристроїв. Відтак, за відсутності паролю до облікового запису «admin» наявними у спеціалістів НАБУ засобами підключитись до вилученого моноблоку не представилось за можливе.

З огляду на зазначене, враховуючи стадію та обставини кримінального провадження, систему логічного захисту та активованих блокуючих пристрої програм/функцій, наявність постанов про призначення судових технічних експертиз, приписи ст. 167, 168 та 170 КПК України , колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді про обґрунтованість вилучення мобільних телефонів Iphone 13, s/n НОМЕР_1 та Iphone 14 Pro Max A2894, моноблоку Apple, серійний номер H12G2J03PN7C, а також можливість застосування до них заходів забезпечення кримінального провадження. Доводи апеляційної скарги в цій частині вищевикладеного не спростовують.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи представника власників майна щодо незаконного вилучення технічних пристроїв. Як вбачається з матеріалів справи, дозвіл на відшукування мобільних терміналів зв`язку та електронних інформаційних систем надано ухвалами слідчого судді ВАКС ОСОБА_24 від 23.09.2025. Щодо доводів адвоката ОСОБА_6 про отримання дозволу на обшук будинку за адресою АДРЕСА_1 , та нібито його фактичного проведення без дозволу суду по вул. Залісна, 14. З тексту ухвали слідчого судді ВАКС від 23.09.2025 у справі №991/9739/25, якою надавався дозвіл на обшук, вбачається, що згідно відомостей Державної міграційної служби України ОСОБА_9 проживає за вищевказаною адресою в будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2025 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:021:0007. Разом з цим, згідно протоколу обшуку від 02.10.2025 детективи НАБУ, прибувши на обшук за вказаною адресою, встановили, що даний будинок з надвірними будівлями та спорудами фактично знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:021:0008 та :05:021:0028, які є прилеглими до земельної ділянки з кадастровим номером :05:021:0007 (зазначена в ухвалі слідчого судді ВАКС від 23.09.2025), і візуально це єдиний масив без встановлених меж. При цьому, після проведення невідкладного обшуку у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, органом досудового розслідування згідно ухвал слідчого судді ВАКС від 07.10.2025 отримано дозвіл на проведення обшуку земельних ділянок з кадастровими номерами :05:021:0008 та :05:021:0028 та житлового будинку, який на них знаходиться. Відтак, обшук та вилучення майна проведено у відповідності до КПК України, а виявлені речі та документи і прибуття на слідчу дію адвоката ОСОБА_25 , ордер якій на надання правничої допомоги видано ОСОБА_9 02.10.2025 (в день проведення обшуку), вказують на те, що саме в цьому будинку проживає ОСОБА_9 , якого стосуються розслідувані події.

З огляду на вищезазначене, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливу наявність у вилучених пристроях відомостей про обставини кримінального правопорушення, що встановлюються та можуть в подальшому бути використані як докази. Враховуючи обставини справи та завдання кримінального провадження таке втручання в право володіння майном на даній стадії розслідування є співрозмірним та виправданим, сприятиме досягненню мети щодо повного, швидкого та неупередженого досудового розслідування, а також забезпеченню збереження цього майна. Разом з цим, колегія суддів зазначає, що у разі встановлення інших фактів, їх доведеності чи спростування, у зв`язку з чим відпаде необхідність у застосуванні заходів забезпечення збереження майна, його можна буде повернути власнику в порядку ст. 174 КПК України.

В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які не мають істотного значення, адже не спростовують обґрунтованого висновку слідчого судді щодо накладення арешту на мобільні телефони Iphone 13, s/n НОМЕР_1 та Iphone 14 Pro Max A2894, а також моноблок Apple, серійний номер H12G2J03PN7C. Відтак, вони не потребують детального аналізу з точки зору викладення мотивів рішення суду апеляційної інстанції виходячи з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею належним чином перевірено та оцінено доводи клопотання прокурора, які дають підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям, визначеним у ст.ст.98, 168, 170 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 168, 170, 173, 309, 401, 404, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.11.2025 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000025 від 20.01.2025 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3