УХВАЛА

29.10.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі № 295/14164/25 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира зі скаргою на бездіяльність органу досудового самоврядування у кримінальному провадженні №0001741 від 11.03.2025.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 07.10.2025, скаргу ОСОБА_3 передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_4

10.10.2025 через систему "Електронний суд" ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_4 у справі №295/14164/25 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, мотивуючи заяву тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 раніше неодноразово розглядав скарги та інші процесуальні питання за його участю, при цьому системно приймав рішення на користь органів досудового розслідування та відмовляв у задоволенні обґрунтованих вимог, що формує у нього об`єктивні сумніви у його безсторонності, поведінка судді під час попередніх засідань (ігнорування доводів, відмова витребовувати докази, формальний підхід до аналізу доказів) свідчить про упереджене ставлення до представника військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до визначеного статтею 81 КПК України порядку, вказану заяву передано для розгляду іншому слідчому судді Богунського районного суду м. Житомира - ОСОБА_5 .

За результатом розгляду заяви про відвід слідчого судді у справі суддею ОСОБА_5 постановлено ухвалу від 15.10.2025 про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4

22.10.2025 через систему "Електронний суд" ОСОБА_3 сформував заяву про відвід слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_4 у справі №295/14164/25, яка була зареєстрована Богунським районним судом м.Житомира 23.10.2025.

Обгрунтована заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 тим, що попередньо, під час розгляду суддею ОСОБА_4 справ, останнім неодноразово приймались процесуальні рішення, що свідчать про упереджене ставлення до скаржника, зокрема, безпідставне затягування розгляду скарги; відсутність належного повідомлення про засідання або неповідомлення про результати судових рішень; вибірковий підхід до оцінки поданих доказів і документів; порушення принципу рівності сторін та диспозитивності. Такі дії (бездіяльність), на думку ОСОБА_3 , об`єктивно викликаються обгрунтований сумнів у неупередженості судді під час подальшого розгляду цієї скарги.

Також, у заяві зазначено, що заявник є діючим військовослужбовцем, який виконує завдання з оборони України в зоні бойових дій на території Донецької області. Враховуючи специфіку його служби, він не має змоги особисто прибути до суду, однак неодноразово подавав клопотання про участь в засіданні в режимі відеоконференції через "ЕаsyCon". Ігнорування цього права може свідчити про неналежне забезпечення гарантій справедливого судового розгляду.

У заяві ОСОБА_3 також зазначив, що у разі задоволення відводу просить забезпечити участь заявника у подальшому розгляді в режимі відеоконференції поза межами суду через систему "ЕаsyCon".

У судове засідання заявник, ОСОБА_3 , не з`явився, при цьому, клопотань про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції у встановленому законом порядку не надходило. Зі змісту заяви, за якою ОСОБА_3 просить забезпечити участь заявника у подальшому розгляді в режимі відеоконференції поза межами суду у разі задоволення відводу, суд вбачає, що заявник не планував брати участь у судовому засіданні саме при розгляді заяви про відвід. Окрім зазначеного, суд враховує, що заявника було належним чином та завчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду заяви, а його неявка не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.

Від Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону надійшла заява про розгляд справи 29.10.2025 без участі прокурора у судовому засіданні.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, які такої заяви стосуються, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на таке.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як визначено у п.2.5 другого показнику «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Нижче наведені приклади таких випадків: у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайна (Wettstein)).

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 , підставами для відводу слідчого судді ОСОБА_4 є те, що останній раніше неодноразово розглядав скарги та інші процесуальні питання за участю заявника, і ОСОБА_3 вважає, що попередні процесуальні рішення слідчого судді ОСОБА_4 свідчать про упереджене ставлення до заявника та викликають обгрунтований сумнів у неупередженості судді під час подальшого розгляду цієї скарги.

З доводів заявника вбачається, що він вважає необ`єктивними та упередженими рішення слідчого судді і постановлені слідчим суддею ухвали за наслідками розгляду попередніх його скарг.

Слід зазначити, що у випадку незгоди з певними рішеннями слідчого судді учасник провадження вправі оскаржити таке рішення в апеляційному порядку.

Проте, сама по собі незгода заявника з конкретним процесуальним рішенням слідчого судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу.

Подібні висновки на кшталт того, що незгода з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу, були відображені і в ряді рішень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 23.01.2020 по справі №335/3479/13-к, ухвалі від 18.02.2020 по справі №202/4467/14-к.

Доводи заявника про те, що при розгляді попередніх скарг чи інших процесуальних питань слідчим суддею ОСОБА_4 неодноразово приймались процесуальні рішення, що свідчать про упереджене ставлення до скаржника, зокрема, безпідставне затягування розгляду скарги; відсутність належного повідомлення про засідання або неповідомлення про результати судових рішень; вибірковий підхід до оцінки поданих доказів і документів; порушення принципу рівності сторін та диспозитивності - жодним чином не підтверджені, та є виключно суб`єктивними міркуваннями заявника, а відтак, не свідчать про реальну упередженість, необ`єктивність та небезсторонність слідчого судді, і, як наслідок, не тягнуть за собою усунення останнього від розгляду скарги у даній справі.

Наявність підстав, за яких можуть виникнути сумніви в неупередженості, об`єктивності та безсторонності слідчого судді ОСОБА_4 будь-якими доказами не доведено та судом не встановлено.

Водночас, із встановлених судом обставин не вбачається здійснення слідчим суддею ОСОБА_4 певних дій чи висловлювань, які свідчили б про його необ`єктивність чи упередженість по відношенню до заявника. Той факт, що ОСОБА_3 внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості слідчого судді, не свідчить про реальну упередженість та необ`єктивність останнього, тому не є підставою для його усунення від розгляду скарги у справі.

Також, стосовно викладених у заяві про відвід слідчого судді посилань на те, що він неодноразово подавав клопотання про участь в засіданні в режимі відеоконференції через "ЕаsyCon" і те, що ігнорування цього права може свідчити про неналежне забезпечення гарантій справедливого судового розгляду, суд бере до уваги, що з дослідження матеріалів справи не вбачається порушення прав заявника на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку.

При цьому, суд роз`яснює, що пунктом 49 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21, визначено, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен попередньо зареєструватися в Електронному кабінеті. Учасник справи також повинен перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам, визначеним Інструкцією користувача підсистеми відеоконференцзв`язку, для роботи із системою відеоконференцзв`язку.

Суд зазначає також, що у заяві про відвід не наведено будь-яких інших об`єктивних відомостей про прояв з боку слідчого судді упередженого ставлення до ОСОБА_3 , чи інших учасників, не встановлено будь-яких зовнішніх проявів такого ставлення чи зафіксовано таку його поведінку, які можна було б трактувати як упереджені.

З урахуванням викладеного, оцінивши доводи заяви ОСОБА_3 , беручи до уваги положення п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суд доходить висновку, що заявлений відвід є безпідставним, заявник не навів доводів, які могли б бути підставою для сумніву у безсторонності, неупередженості та об`єктивності слідчого судді, а тому заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у даній справі задоволенню не підлягає.

Окрім того, суд роз`яснює, що як визначено приписами ч.4 ст.81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Керуючись статтями 75-83, 376 КПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі № 295/14164/25 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1