Справа № 372/2819/16-к
Провадження 1-кп-67/25
ухвала

Іменем України

30 жовтня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000494 від 06.05.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АР Крим, громадянки України, українки, з вищою освітою, працюючої ФОП, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акта, 06 травня 2015 року, близько 17 год. 15 хв., водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем Форд фокус, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись від будинку № 21 А по проспекту Дніпровському в м. Українка Обухівського р-ну Київської області по дорозі, яка примикає до вищевказаного проспекту, на порушення п. п.1.5, 2.3 б), 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху (далі - ПДР) проявила неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, на порушення п. 10.1 ПДР перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не дивлячись на те, що оглядовість була обмежена автомобілем «Мерседес Віта», державний номерний знак, який здійснював в цей момент маневр повороту праворуч, з`їжджаючи прилеглої дороги на проспект Дніпровський на т-образному перехресті, здійснила поворот ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення із мотоциклом «АЛЬФА», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_7 , який рухався прямо в лівій смузі по проїзній частині проспекту Дніпровського, який має по одній смузі для руху в кожному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритого перелому правої стегнової кістки, рвану рану та забій лівого колінного суглобу, рвану рану середнього передпліччя, множинні синці, садна обличчя, кінцівок.

Під час руху ОСОБА_6 допустила порушення вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України:

-1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб неп повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»

-2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- 10.2. «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станції, та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Порушення водієм ОСОБА_6 пунктів 1.5., 2.3.б), 10.1, 10.2, ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №100 від 16.09.2015року встановлено, що у ОСОБА_7 , 1998 року народження, згідно медичної документації, виявлені тілесні ушкодження: відкритий перелом діафізу правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, рвана рана передньої поверхні та забій-гемартроз лівого колінного суглобу, ускладнена явищами продуктивного синовіга і супрапателлярного бурситу, рвана рана середньої третини правого передпліччя, множинні синці, садна обличчя, кінцівок. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупим (-йми) твердим (-йми) предметом (-ами) і належать до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя у момент заподіяння (у відповідності до п. 2.1.3./м/ діючих «Правил судово-медичного визначення наявності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених діючим Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р.).

Обвинувачена у судовому засіданні подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив задовольнити вказане клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 під час вирішення вказаного клопотання покладався на розсуд суду, однак поросив стягнути витрати на правничу допомогу.

Прокурор вважав за доцільне задовольнити клопотання обвинуваченої.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як передбачено ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з роз`ясненням, що міститься у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 449/1689/19 наголосив, що кримінальне провадження закривається щодо особи за ст. 49 КК України з нереабілітуючої підстави, що означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду за результатом розгляду справи № 712/8174/23 (Постанова ККС ВС від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51-2807км24) наголосив, що закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ініціативою і згодою особи, що притягується до відповідальності, не зобов`язує суд констатувати факт вчинення особою кримінально караного діяння.

У судовому засіданні встановлено, що на час надходження клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності до суду закінчився строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України яке відноситься до кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Правопорушення вчинено 06.05.2015 року.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь які відомості про оголошення обвинуваченої в розшук, що свідчило б про ухилення останньої від досудового розслідування або суду та про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності після вчинення зазначеного злочину.

Порушення строків давності судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Водночас, потерпілим ОСОБА_8 заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 , АТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди та стягнення витрат на правничу допомогу.

Згідно із практикою Верховного Суду, закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (постанова від 10 серпня 2021 року, справа ЄУН № 161/694/20).

Отож, суд залишає без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , АТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди та стягнення витрат на правничу допомогу.

Процесуальні витрати покласти на державу.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284-287 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України.

Закрити кримінальне провадження № 372/2819/16-к, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань за 0000494 від 06.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 3 970 гривень 48 копійок покласти на державу.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , АТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди та стягнення витрат на правничу допомогу залишити без розгляду.

Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1