ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження №0000940 від 26.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про арешт майна, -

встановив:

Прокурор Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_2 звернулась з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000940 від 26.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000940 від 26.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.12.2025 до чергової частини відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області із заявою звернулась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , щодо вжиття заходів правового характеру до невстановленої особи, яка 25.12.2025 приблизно об 23:55 годині перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, біля будинку №18/20, шляхом підпалу здійснила пожежу автомобіля марки «BMW» моделі «Х3» у кузові сірого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , 2016 року випуску із номерним знаком НОМЕР_2 , чим спричинила матеріального збитку. (ЖЄО №31219 від 25.12.2025).

В ході проведення досудового розслідування на виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України співробітниками оперативного підрозділу було встановлено анкетні дані особи, яка може бути причетною до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та у якої можуть зберігатись знаряддя злочину, а також інформація у паперовому або електронному вигляді, в тому числі на мобільних телефонах, флеш-накопичувачах, комп`ютерах, про причетність до вищевказаного кримінального правопорушення та інші предмети чи речі, вилучення яких можливо використати як доказ під час досудового розслідування та судового розгляду, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно власником за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Далі, 10.02.2026, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , справа № 522/219/26, провадження № 1-кс/522/120/26 від 14.01.2026, слідчим проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за участю власника майна та законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- кросівки чорно-білого кольору з логотипом «Nike», чорну кофту з капюшоном на застібці, джинси сірого кольору марки «House», куртку чорного кольору на застібці марки «ARMANI SEANS», які вилучено та поміщено до сейф-пакету NPU 5597279 та опечатано.

Вищевказані предмети мають значення для об`єктивного досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, крім того можуть свідчити про вчинення інших кримінальних правопорушень.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна, а тому прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, згідно долученої заяви, підтримує подане клопотання, просить провести розгляд клопотання за її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

Відповідно до вимог статті 172 КПК України неявка осіб за участю яких розглядається клопотання про арешт майна не перешкоджає розгляду такого.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників судового провадження, у відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України судовий розгляд клопотання слідчого проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Водночас, приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000940 від 26.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 10.02.2026 року слідчим на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час якого виявлено та вилучено майно, яке має значення для органу досудового розслідування та яке було визнано речовими доказами.

Аналізуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та у органу досудового розслідування існує можливість його використання у якості доказу у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне на даному етапі досудового слідства накласти арешт на вказане в клопотанні майно, вилучене в з метою дослідження вказаних речових доказів.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні, в рамках даного кримінального провадження проводяться першочергові слідчі дії, а тому є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно на даній стадії досудового слідства.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження №0000940 від 26.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт із забороною користуватись та розпоряджатись, на майно, що було вилучене 10.02.2026 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2026 за адресою: АДРЕСА_3 , які вилучено та поміщено до сейф-пакету NPU 5597279, а саме на:

- кросівки чорно-білого кольору з логотипом «Nike»;

- чорну кофту з капюшоном на застібці;

- джинси сірого кольору марки «House»;

- куртку чорного кольору на застібці марки «ARMANI SEANS».

Виконання ухвали покласти на прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_2 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/219/26

Номер провадження № 1-кc/ 522/983/26

Слідчий суддя ОСОБА_1