Справа № 132/1618/25
Провадження №1-кп/132/386/25
Вирок

Іменем України

09 грудня 2025 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000173 від 14 травня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Уладівка Літинського району Вінницької області, українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, не одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 11.10.2024 Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури

Вінницької області ОСОБА_4 ,

Обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2025 року близько 22:30 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, зайшла на територію багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та через незачинені двері входу до підвального приміщення проникла до господарчої кімнати (колясочної), звідки вчинила крадіжку велосипеда «Дорожник 28», який належить ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого законом України від 24.02.2022 №2102-1Х, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено, востаннє відповідно до Указу президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 №26/2025 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025р. № 4220-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб до 09 травня 2025 року, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, переконалась, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до незачинених дверей входу до підвального приміщення, та шляхом вільного доступу проникла в середину, звідки зайшла до господарчої кімнати (колясочної). Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи таємно, під час дії воєнного стану, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, вчинила крадіжку велосипеда «Дорожник 28», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1121/25-21 від 15.05.2025 становить 3425,00 грн.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_3 місце вчинення кримінального правопорушення покинула, та в подальшому викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, заподіявши своїми діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3425,00 грн.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинувачену ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують обвинувачену.

Також обвинуваченій ОСОБА_3 суд роз`яснив, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнала повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті. Суду показала, що 03 травня 2025 року близько 22:30 год., вона зайшла на територію багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та через незачинені двері входу до підвального приміщення проникла до господарчої кімнати (колясочної), впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, викрала велосипед «Дорожник 28». Після цього, до неї прийшли працівники поліції, яким вона видала викрадений велосипед. У вчиненому щиро розкаюється та просить її суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності. Цивільний позов заявляти не бажає. Міру покарання для обвинуваченої ОСОБА_3 просить призначити не сувору.

На досудовому слідстві дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), по кваліфікуючих ознаках поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта Вінницького відділення КНДІСЕ МЮ України за проведення експертизи (висновок експерта № 1121/25-21 від 15.05.2025) становлять 1272 грн 24 коп., які суд вважає за необхідне, на підставі ч.2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, вид та вартість викраденого майна, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, на даний час перебуває в стані вагітності (підтверджується обмінною картою пологового будинку КП «Калинівська ЦРЛ» КМР), а також обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, а саме: щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та рецидив злочинів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до ст. 76 цього Кодексу.

Суд враховує роз`яснення, викладені у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судом кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до 7 років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд залежно від ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про особу засудженої та обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання, вправі звільнити таких жінок від відбування покарання з випробуванням як на підставі статті 75 КК України, так і на підставі статті 79 КК України.

При цьому суд приймає до уваги, що ст. 79 КК України є спеціальною нормою щодо ст. 75 КК України та визначає спеціальний вид звільнення вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років, від відбування покарання з випробуванням.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 191/4297/18, стаття 79 КК України є спеціальною нормою щодо статті 75 КК України, і у разі конкуренції виду звільнення від відбування покарання з випробуванням, має застосовуватися спеціальна норма.

З огляду на зазначене, враховуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за потрібне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої та приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої, яка запевнила суд, що повністю усвідомила свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, позицію прокурора та потерпілого, який не наполягає на суворій мірі покарання, керуючись тим, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, звільнивши її на підставі ст. 79 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків, які дозволять забезпечити належний контроль за її поведінкою та буде співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності і даним про особу винної, а також необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Наведене в сукупності надає можливість запобігти народженню дитини в умовах ізоляції та в подальшому, розлученню матері і дитини, що на думку суду найбільш сприятиме досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2021 року (справа №191/4297/18, провадження №51-4574км20).

Арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 15.05.2025 року, згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 11.10.2024, яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, до покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн 00 коп., виконувати самостійно.

Початок іспитового строку відбування покарання засудженій ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку 09.12.2025 року.

Стягнути із засудженої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1272 (одну тисячу двісті сімдесят дві) гривні 24 копійки.

Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 15.05.2025 року на майно, а саме на велосипед типу «Дорожнік», сірого кольору, - скасувати.

Речовий доказ по справі: велосипед типу «Дорожнік», сірого кольору, який здано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути за належністю власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 .

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1