Справа № 527/3433/25
провадження № 1-кп/527/70/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Глобине обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317 від 14.11.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с-ще Градизьк Глобинського району, Полтавської області, громадянка України, з середньою освітою, не працююча, одружена, маюча на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , не перебуваюча на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше не судима,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Так, 12.11.2025 близько 20 год. ОСОБА_4 , правомірно перебувала в будинку домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей самий час знаходилася ОСОБА_9 .

В подальшому, під час бесіди між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка у ході якої ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла ОСОБА_9 один удар ногою у взутті в ділянку колінного суглобу, що змусило ОСОБА_9 присісти та закрити голову руками.

Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи свій протиправний умисел, пальцями правої руки, зібраними у кулак нанесла ОСОБА_9 один удар в ділянку голови зліва, один удар в ділянку голови зправа та один удар в тулуб зліва. Надалі ОСОБА_4 , обома ногами у взутті по черзі нанесла ОСОБА_9 два удари по тулубу з лівого та правого боку, в результаті чого спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця правої скроневої ділянки голови, синця лівої скроневої ділянки голови, синця лівої грудної ділянки тулуба, синця лівої бічної ділянки, які, згідно висновку експерта № 223 від 17.11.2025, за результатом проведення судово-медичної експертизи, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнала повністю і вказала, що шкодує про скоєне, прохала вибачення у потерпілої. Також зазначила, що вона офіційно не працевлаштована, але підробляє та має заробіток.

Фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорювалися, тому за згодою учасників судового провадження інші докази по справі, крім показань обвинуваченої та характеризуючих її даних, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Кваліфікацію суспільно - небезпечних винних діянь ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень - суд вважає правильною.

Вина обвинуваченої знайшла своє підтвердження і доведена повністю.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

ОСОБА_4 вчинила умисний проступок, раніше не судима, за місцем проживання компрометуючих матеріалів не надано, офіційно не працевлаштована.

Згідно довідок лікарняних закладів, в даний час на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Врахувавши викладене в сукупності, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, яке буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1