Справа 127/2065/26
Провадження 1-кс/127/911/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000047 внесеного до ЄРДР 28.07.2025 року, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 28.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 369-2 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що Головний спеціаліст відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у порушення Наказу Національного агентства України з питань державної служби «Про затвердження Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування» від 05.08.2016 №158, своїх посадових обов`язків, ст. 68 Конституції України, Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», вчинила вищевказані кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, приблизно в середині квітня 2023 року у невстановлені досудовим розслідуванням точні дату та час, у ході розмови між раніше знайомими ОСОБА_5 та головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , остання повідомила ОСОБА_5 про наявність можливості за неправомірну вигоду вплинути в її інтересах на відповідних службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою призначення ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги як матері загиблого 12.03.2022 у період дії воєнного стану сержанта ОСОБА_6 , яка призначається відповідно до пункту 2 постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, висловивши пропозицію здійснити такий вплив.

Далі 19.04.2023 ОСОБА_4 , на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_5 , реалізуючи свої злочинні наміри, з метою отримання можливості вчиняти правочини від імені останньої, організувала видачу довіреності, засвідченої старостою Тернівського старостинського округу, від ОСОБА_5 , якою вона уповноважила ОСОБА_4 бути її представником в усіх установах, підприємствах та організаціях будь-якої форми власності.

Після отримання такої довіреності, ОСОБА_4 , всупереч своїм посадовим обов`язкам, діючи в інтересах третьої особи ( ОСОБА_5 ) зібрала для неї необхідний перелік документів, які у подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням точні дату та час, але не пізніше 05.07.2023, особисто передала їй біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Передавши дані документи, ОСОБА_4 надала вказівку ОСОБА_5 самостійно занести їх до посадової особи вказаного територіального центру та далі діяти за її вказівками.

У подальшому, ОСОБА_5 05.07.2023 прибула до головного спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , де в присутності останньої, у встановленому порядку подала заяву про виплату одноразової грошової допомоги та згоду на збір та обробку персональних даних, а також документи, отримані від ОСОБА_4 .

Таким чином ОСОБА_4 своїми діями забезпечила формування повного переліку необхідних документів, підготовку супровідного листа №2/1581 від 05.07.2023 чим вплинула на його подальше підписання начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , а також скерування вказаних документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, у період з 05.07.2023 до грудня 2023 року ОСОБА_4 вживала заходи, спрямовані на переконання ОСОБА_5 у тому, що вона, ОСОБА_4 , здійснює вплив на відповідних службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема на початку грудня 2023 року, використовуючи свої службові повноваження та посаду, дізнавшись про призначення виплати ОСОБА_5 , повідомила останній про вказану подію, після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням точні дату та час, але не пізніше 14.12.2023 прибула за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де у ході особистої розмови повідомила ОСОБА_5 про необхідність надання їй, ОСОБА_4 , неправомірної вигоди у сумі 5000 доларів США у якості оплати за здійснення нею впливу на відповідних службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого надала реквізити банківського рахунку на який необхідно було перерахувати грошові кошти.

Відтак, 14.12.2023 близько 12.45 год. ОСОБА_5 , на виконання вказівки ОСОБА_4 та будучи переконаною у тому, що без втручання ОСОБА_4 вона б не отримала одноразову грошову допомогу, ОСОБА_5 здійснила переказ грошових коштів у сумі 190 000 гривень (на момент висунення незаконної вимоги еквівалентно обумовленій сумі 5000 доларів США) на банківський рахунок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з номером НОМЕР_1 зареєстрованому на ім`я ОСОБА_4 .

У подальшому, зазначеною неправомірною вигодою ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд.

Окрім того, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам указаних нормативно-правових актів, після заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_5 , які вона отримала на свій банківський рахунок 14.12.2023 близько 12.45 год., усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно та цілеспрямовано, достовірно знаючи, що грошові кошти отримані злочинним шляхом, з метою легалізації (відмивання) грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що передувало легалізації, та розуміючи, що внаслідок викриття її злочинної діяльності такі грошові кошти можуть бути заблоковані на картковому рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з номером НОМЕР_1 зареєстрованому на ім`я ОСОБА_4 здійснила фінансові операції з подальшого зняття частини таких коштів у вигляді готівки, а саме: 15.12.2023 о 08.59 год. здійснила фінансову операцію з отримання готівки в сумі 100 000 гривень у відділенні АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що розташоване за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, селище Крижопіль, вулиця Героїв України, 46; 16.12.2023 о 09.56 год. здійснила фінансову операцію зняття готівки в банкоматі в сумі 20 000 гривень у відділенні АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що розташоване за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, селище Крижопіль, вулиця Героїв України, 46; 16.12.2023 о 15.13 год. здійснила фінансову операцію зняття готівки в банкоматі в сумі 20 000 гривень за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, селище Крижопіль, вулиця Данила Нечая, 13А; 17.12.2023 о 11.24 год. здійснила фінансову операцію зняття готівки в банкоматі в сумі 20 000 гривень за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, селище Крижопіль, вулиця Данила Нечая, 13А.

У подальшому після проведення вказаних фінансових операцій, ОСОБА_4 розпорядилась зазначеними готівковими коштами на власний розсуд.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці села Тернівка Крижопільського району Вінницької області, громадянці України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимій, 20.01.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та пропозиції здійснити вплив за надання такої вигоди, а також набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення дій, спрямованих на приховування такого майна або володіння ним, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо, повністю одержано злочинним шляхом.

Отже, всі вказані дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 369-2 КК України, які передбачають покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двох років з конфіскацією майна.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення - конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відтак у ході проведення досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_4 , станом на дату повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає конфіскацію майна наявний на праві власності автомобіль марки «GEELY» моделі «MR-7151A» 2008 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Виходячи з вище викладеного, з метою забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «GEELY» моделі «MR-7151A» 2008 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить підозрюваній ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на вказане, з метою забезпечення арешту майна, власник майна в судове засідання не викликався.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці села Тернівка Крижопільського району Вінницької області, громадянці України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимій, 20.01.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та пропозиції здійснити вплив за надання такої вигоди, а також набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення дій, спрямованих на приховування такого майна або володіння ним, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо, повністю одержано злочинним шляхом.

Вказані дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 369-2 КК України, які передбачають покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двох років з конфіскацією майна.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_4 , станом на дату повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає конфіскацію майна наявний на праві власності автомобіль марки «GEELY» моделі «MR-7151A» 2008 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що вище вказане майно підозрюваного не вилучене, а тому є необхідність у накладені арешту на зазначене майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки, усвідомлюючи наслідки накладення арешту на вищевказане майно та враховуючи наслідки злочину за яким ведеться досудове розслідування, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого, про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «GEELY» моделі «MR-7151A» 2008 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді позбавлення права на його відчуження та розпорядження.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя