МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 171/3/26

Провадження № 1-кс/210/180/26

26 січня 2026 року

Слідча суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє від імені та інтересів ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб відділу поліції № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_2 скерував до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області вищевказану скаргу. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду 19 січня 2026 року матеріали скарги направлено до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу для розгляду.

Протоколом автоматизованого визначення слідчого судді 23 січня 2026 року визначено суддю ОСОБА_1 .

Перевіривши обґрунтування скарги, слідча суддя приходить до наступного.

Зокрема, скаржником заявлено, що 08 жовтня 2025 року ОСОБА_3 скерувала заяву до ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області про вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтями 364, 365, 366 КК України. У зв`язку з невнесенням відомостей до ЄРДР, ухвалою слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2025 у справі №171/3779/25 уповноважену особу ВП N? 8 зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 .

Проте зазначена ухвала була виконана частково: до ЄРДР внесено відомості лише за ч. 1 ст. 366 КК України, тоді як відомості щодо зловживання владою (ст.364 КК) та перевищення влади (ст. 365 КК) не внесені до цього часу.

Таким чином, слідчим фактично проігноровано судове рішення тому просять сліду суддю визнати бездіяльність уповноважених осіб відділку поліції незаконною та зобов`язати внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати досудове розслідування.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п.17 ч.1 ст.7 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК).

На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Водночас КПК України не регламентує повноваження слідчого судді у ситуації багаторазового (повторного) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо невнесення відомостей до ЄРДР за різними по даті подання (звернення), але подібними за змістом заявами (повідомленнями) про одне й те саме кримінальне правопорушення, яка (бездіяльність) вже була предметом судового контролю, за наслідками чого слідчий суддя виносив рішення про зобов`язання уповноваженого суб`єкта розпочати досудове розслідування та ці судові рішення були виконані таким суб`єктом.

На підставі частини 6 статті 9 КПК суд вирішує скаргу, виходячи із загальних засад кримінального провадження, а саме верховенства права, обов`язковості судових рішень, публічності, диспозитивності, забезпечення права на оскарження бездіяльності (п.1, 14, 17, 18, 19 ч.1 ст.7 КПК).

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні, а також кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК). Виходячи з практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява №28342/95, від 28 листопада 1999 року, §61, 62).

Відповідно до скарги та доданих до неї матеріалів, слідчим суддею установлено, що заявник порушував питання щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.364, ст.365, ст.366 КК України.

Отже слідчим суддею Криворізького районного суду Дніпропетровської області здійснювався судовий контроль за дотриманням прав ОСОБА_3 за його скаргами (на бездіяльність уповноважених осіб ВП №8 КРУП ГУНП Дніпропетровської області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за скаргою про відмову у визнанні потерпілою особою) та права скаржника вже були захищені судом в порядку, передбаченому КПК України. З цієї підстави наведені ним у заяві обставини вже є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, розпочатому ВП №8 КРУП ГУНП Дніпропетровської області на виконання ухвал слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

У контексті обставин цієї справи слідча суддя додатково зазначає, що повторне звернення зі скаргою після відмови в її задоволенні можливе, якщо скарга подана з інших підстав, які не були предметом попереднього розгляду.

Така позиція узгоджується із реалізованим у КПК підходом щодо повторного подання клопотань (заяв) при вирішенні інших процесуальних питань, який по суті є запобіжником зловживання правом на звернення до суду: відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному зверненню з інших підстав (ст.350 КПК); у разі відмови у задоволенні клопотання про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи слідчий, прокурор не має права повторно звертатися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на обшук того самого житла чи іншого володіння особи, якщо у клопотанні не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею (ч.6 ст.234 КПК); слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом (ч.5 ст.201 КПК); особа, яка відмовилася від заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, не має права повторно звертатися до суду з такою самою заявою з тих самих підстав (ч.2 ст.465 КПК).

Таким чином слідча суддя констатує, що неодноразове подання особою скарг до слідчих суддів з приводу бездіяльності уповноважених осіб ВП №8 КРУП ГУНП Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявами щодо тих самих обставин, які вже вирішені по суті слідчим суддею, при цьому ухвала слідчого судді виконана та наведені ОСОБА_3 обставини вже є предметом досудового розслідування, тобто його права захищені судом в порядку, передбаченому КПК, а тому дану скаргу на бездіяльність слідчого необхідно повернути.

Щодо посилання заявника про часткове внесення відомостей слідчим лише за ч. 1 ст. 366 КК України, тоді як відомості щодо зловживання владою (ст.364 КК) та перевищення влади (ст. 365 КК) не внесені до цього часу, слідча суддя зауважує наступне.

У Постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Суд зауважив, що «…слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого. Виходячи з цього, слідчий суддя на етапі досудового розслідування не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений змоги надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності».

Крім того, слідча суддя звертає увагу, що до повноважень прокурора, віднесено здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, які визначені ст. 36 КПК України.

Отже, у разі невиконання слідчим ухвали слідчого судді про внесення відомостей до ЄРДР (за ст. 303 КПК), повторне оскарження цієї ж бездіяльності не передбачено. Захист прав здійснюється шляхом звернення до прокурора (в порядку ст. 308 КПК) або подання заяви про вчинення кримінального правопорушення невиконання судового рішення (ст. 382 КК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 21, 40, 303, 304 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє від імені та інтересів ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб відділу поліції № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - повернути особі, яка подала скаргу.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя: ОСОБА_1