Справа № 185/1116/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005200 від 18 грудня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Андрушівка Житомирської області, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, перебуваючого на посаді кулеметник відділення охорони взводу охорони (пунктів управління) роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Вишневе Київської області, із вищою освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді оператор відділення автоматизованих засобів управління групи рухомих засобів зв?язку вузла зв?язку та інформатизації військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-15.01.2024 вироком Деснянського районного суду засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 НМДГ 03 жовтня 2024 року сплату штрафу розстрочено на 10 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Київ Київської області, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді водій-електрик відділення експлуатації засобів зв?язку начальника головного штабу групи рухомих засобів зв?язку вузла зв?язку та інформатизації військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

- ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_12 , ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Встановлені судом обставини пред`явленого обвинувачення, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України

«Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в

Україні» від 24 лютого 2022 року N?2102-IХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який було продовжено до сьогоднішнього дня.

Під час дії воєнного стану підполковник ОСОБА_13 у 2002 році вступив на службу до ЗСУ.

10.05.2023 наказом голови Адміністрації ДССТ №59 ОСОБА_14 призначено на посаду заступника начальника бази з морально-психологічного забезпечення - начальника відділення морально-психологічного забезпечення НОМЕР_2 бази забезпечення та охорони адміністрації ДССТ (військова частина НОМЕР_1 ).

В той же час, 19.05.2021 ОСОБА_7 призваний на військову службу за контрактом та 05.10.2023 солдата ОСОБА_7 призначено на посаду кулеметника відділення охорони взводу охорони (пунктів управління) роти охорони НОМЕР_2 бази забезпечення та охорони Адміністрації ДССТ (військова частина НОМЕР_3 ).

03.11.2022 року обвинувачений ОСОБА_9 призваний на військову службу за мобілізацією, та в подальшому уклав контракт на проходження військової служби. 26.04.2023 солдата ОСОБА_9 наказом голови Адміністрації ДССТ

№22/РС призначено на посаду оператора відділення автоматизованих засобів управління групи рухомих засобів зв?язку вузла зв?язку та інформатизації Адміністрації ДССТ НОМЕР_2 бази забезпечення та охорони Адміністрації ДССТ (військова частина НОМЕР_1 ).

19.11.2019 обвинувачений ОСОБА_8 призваний на військову службу за контрактом. 01.10.2022 старшого солдата ОСОБА_8 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №241 призначено на посаду водія електрика відділення експлуатації засобів зв?язку начальника головного штабу групи рухомих засобів зв?язку вузла зв?язку та інформатизації ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ).

Відповідно до вимог ст.29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України заступник командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_14 за військовим званням та посадою є начальником для старшого солдата ОСОБА_8 , солдата ОСОБА_7 та солдата ОСОБА_9 .

Разом з тим, солдат ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_9 та старший солдат ОСОБА_8 у порушення вимог вищевказаного законодавства, умисно, порушуючи військову дисципліну вчинили злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних

iз захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира в/ч

НОМЕР_1 вибули у відрядження до військової частини НОМЕР_4 , яка виконує завдання за призначенням на території Дніпропетровської області.

Солдат ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_9 та старший солдат ОСОБА_8 , 17 грудня 2024 близько о 22 год. 20 хв., знаходились в кімнаті на другому поверсі тимчасової адміністративної будівлі, де розміщено особовий склад військової частини НОМЕР_1 розташованої у АДРЕСА_5 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану) та перебували в стані алкогольного сп`яніння.

В цей час до кімнати зайшов підполковник ОСОБА_14 - заступник командира військової частини з морально-психологічного забезпечення, начальник відділення МПЗ військової частини НОМЕР_1 , та заборонив обвинуваченим порушувати службову дисципліну та зробив зауваження щодо їх поведінки в нічний час.

Далі, в порушення вимог ст.ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п.1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, групою осіб із військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_9 та старшим солдатом ОСОБА_8 , будучи невдоволеними виконанням обов?язків з військової служби своїм начальником заступником командира військової частини з морально-психологічного забезпечення - начальником відділення МПЗ військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_14 , пов`язаним із забороною військовослужбовцям ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у порушенні службової дисципліни, та зауваження на їх адресу щодо їх непристойної поведінки у нічний час, солдат ОСОБА_7 перебуваючи у положенні стоячи обличчям до обличчя із підполковником ОСОБА_14 здійснив 1 поштовх двома руками в область грудної клітини останнього, внаслідок чого спричинив побої підполковнику ОСОБА_14 без завдання видимих тілесних ушкоджень, після чого військовослужбовці ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи групою осіб, в стані алкогольного сп?яніння, в порушення статутних правил взаємовідносин, наздогнали потерпілого в коридорі приміщення та почали наносити підполковнику ОСОБА_15 удари руками в область голови, а саме військовослужбовець ОСОБА_7 наніс не менше 3-х ударів руками в область голови потерпілого, військовослужбовець ОСОБА_9 наніс не менше 3-х ударів руками в область голови потерпілого та військовослужбовець ОСОБА_8 наніс не менше 2-х ударів в область голови потерпілого, спричинивши групою осіб потерпілому побої та тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

2. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

Ознаки встановленого судом діяння відповідають ознакам кримінальн ого правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Дії ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 кожного окремо, слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 405 КК України як заподіяння тілесних ушкоджень та побоїв начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинені групою осіб, в умовах воєнного стану.

3. Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, сторона кримінального провадження вважає доведеним те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 405 КК України. Вважає, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності.

Просив призначити покарання кожному з обвинувачених в розмірі 8 років позбавлення волі.

Щодо виявленого бажання проходити службу послався на положення ст. 81-1 КК України щодо проходження служби за контрактом.

Також зазначив, що в даному провадженні встановлено обтяжуючу обставину у вигляді стану алкогольного сп`яніння. Щодо ст. 69 КК України, раніше до грудня 2022 року мало місце,але потім посилена відповідальність до ст. 405 КК України.

4. Правова позиція сторони захисту.

Захист зазначили, що обвинувачені визнали свою провину в повному обсязі. Прохали врахувати повне визнання вини та щире каяття, а також що вони є військовослужбовцями, прохали застосувати положення ст. 69 КК України та на підставі ст. 58 КК України покарання призначити службове обмеження. Також послались на рішення в справах 229/4338/24, 202/6839/23, а також на те, що положення ст. 69 КК України щодо віськовослужбовців мають дискримінаційний характер.

Обвинувачений ОСОБА_7 спочатку вину не визнавав, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 частково. Надалі в судовому засіданні вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнали в повному обсязі, щиро розкаялись, підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті та повідомили, що бажають продовжити військову службу.

Обвинувачений ОСОБА_7 на початку судового розгляду вину не визнав, згодом зробив за участі захисника заяву про те, що визнає винуватість в повному обсязі обвинувачення. Вказав, що він штовхнув потерпілого в кімнаті та нецензурно висловлювався. Коли ОСОБА_16 вийшов, то рішення піти за ним було колективним. Наздогнали його в коридорі на сходах на третій поверх. Далі все відбувалось так, як розповів потерпілий. Погоджується, що від їхніх ударів могли бути такі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_9 на початку судового розгляду вказав, що першим вдарив ОСОБА_8 , а він потерпілому завдав одного удару. ОСОБА_7 ударів не завдавав, а відсунув його рукою в приміщенні кімнати. ОСОБА_9 також вказав про повне визнання винуватості, був у алкогольному сп`янінні, тому так себе повів. Вказав, що всі троє завдавали удари.

Обвинувачений ОСОБА_8 на початку судового розгляду вказав, що коли ОСОБА_16 вийшов з кімнати, то він запропонував іншим піти і вирішити проблему. Догнав першим ОСОБА_9 та його 2-3 рази вдарив, він вдарив 2-3 рази. Далі в ході судового розгляду вину визнав в повному обсязі та вказав, що ОСОБА_7 штовхав та завдавав потерпілому тілесних ушкоджень. Рішення завдати ОСОБА_16 тілесні ушкодження було колективним.

5.Докази надані сторонами провадження.

5.1.Потерпілий ОСОБА_14 .

Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні дав покази про те, що 17 грудня 2024 року, подія трапилась між 22 та 23 годиною, це відбувалось в м.Павлоград. Була задача зведення фортифікаційних споруд. Обвинувачені були з Т0710 направлені у відрядження. Десь о 22:20 лягли спати, проживав на третьому поверсі, дані особи та весь особовий склад проживав на другому поверсі, йому зателефонував солдат ОСОБА_17 та сказав викликати ВСП. Потерпілий одягнувся та пішов до них, прийшов, а обвинувачені сиділи напроти ліжка, потерпілий спитав чому вони заважають відпочивати ОСОБА_17 , на що ОСОБА_18 сказав нецензурно «тебе вдарити?», потерпілий сказав: «я не розумію», після чого ОСОБА_18 підійшов і штовхнув його, потерпілий на це зробив зауваження ОСОБА_19 та почав виходити, щоб викликати ВСП та звернутися за допомогою, вони пішли за ним. Потерпілий почав прискорюватись, біля виходу на третій поверх почав бігти, між 2 та 3 поверхом вони наздогнали (перший наздогнав ОСОБА_18 ) його і почали наносити удари, після чого вийшло вирватись та вдарили по носу. Він почав кликати старшину на допомогу, вийшов старшина, офіцери та зупинили обвинувачених. Коли завдавали ударів, то потягнули його за куртку, ОСОБА_18 був зліва від нього, ОСОБА_20 попереду, ОСОБА_21 стояв позаду Черухи, від кожного отримав не менше двох ударів, всі удари були в область голови та він всіх добре бачив. Була підозра, що вони перебувають в наркотичному сп`янінні. Потім від особового складу з`ясувалось, що вони перебували і в наркотичному сп`янінні і в алкогольному. Коли потерпілий поїхав до ВСП, вони продовжили розпивати алкогольні напої та погрожувати особовому складу. Коли тягнули старшина та лейтенант ОСОБА_22 бачили, а коли ОСОБА_18 штовхав, це бачили майже всі. Гоєк і Черуха перебували у списку посиленої психологічної уваги, з ним завжди були проблеми, неодноразово вживали наркотичні засоби, алкогольні напої, з ними постійно були якісь пригоди. Чорний не перебував у групі посиленої уваги, були випадки вживання алкогольних напоїв, але щоб грубо себе вів такого не було. Чорний, потерпілий вважає, що потрапив під вплив ОСОБА_19 і ОСОБА_20 . Хлопцям допомагав, проводив бесіди, направляв до лікарів, відносився до них добре. Напередодні не було ніяких конфліктів.

Просив призначити для ОСОБА_19 і Черухи найтяжче покарання, щодо ОСОБА_23 то покарання на розсуд суду.

5.2. Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що перебували у м. Павлограді на виконанні завдань щодо фортифікацій. В кімнаті жили десь 20 чоловік. Свідок відпочивав, обвинувачені ходили шуміли. ОСОБА_16 ходив перевіряв, зайшов у кімнату та зробив зауваження та сказав, що буде викликати ВСП. Свідок побачив, як ОСОБА_18 його штовхнув, удару не було, та потім ОСОБА_16 вийшов з кімнати, а вони пішли за ним. Як вони вживали алкоголь не бачив. Коли пішли за ОСОБА_16 та що відбувалось у коридорі, не бачив. Черуха казав, що дав підполковнику по «морді». Від поштовху ОСОБА_16 зробив крок назад.

5.3. Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що о 22 годині в день, коли це сталось вже відпочивав. Хлопці ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 між собою розмовляли на підвищених тонах, свідок розмовляв по телефону, зайшов ОСОБА_16 , потім свідок обернувся та побачив поштовх, ОСОБА_16 зробив два кроки назад, сказав до хлопців нецензурною лайкою, вийшов з кімнати, хлопці пішли за ним. Обвинувачені спілкувались між собою, голосно. Повернув голову вже в момент поштовху. Саму подію не бачив, потім зайшов ОСОБА_20 та сказав, що трапилось. Нецензурної лайки в бік ОСОБА_16 від обвинувачених не чув.

5.4. Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що в ту дату був у відрядженні, був у сусідній кімнаті, було чоловік 20. О 22 годині лежав на своєму ліжку в навушниках відпочивав, потім почув якийсь шум, казали, що хтось п`яний, потім була команда здати зброю, коли повернувся, то почув, що хтось дав ОСОБА_16 по обличчю, чув, що ОСОБА_18 витирав кров ОСОБА_16 , потім після того, як здав зброю, пішов у туалет і почув як ОСОБА_18 казав «як я йому дав», після чого повернувся до своєї кімнати. Початок конфлікту не бачив, по звуку було чутно, що якась конфліктна ситуація: нецензурна лайка, голосно говорили. Черуха похвалився, що вдарив, це почув у туалеті. На думку свідка, то були голоси ОСОБА_23 та ОСОБА_20 . Особисто бачив, що на 3 поверсі Чорний надавав медичну допомогу ОСОБА_16 .

5.5. Свідок ОСОБА_27 показав, що в цей вечір, він перебував з іншими офіцерами. У потерпілого подзвонив телефон і він кудись пішов. Потім в коридорі почув шум. Коли вибіг, то побачив в коридорі обвинуваченого, ОСОБА_19 , який був агресивний та хотів зайти в кімнату та чув, що хтось спілкується з потерпілим. Чорний просив залагодити конфлікт. В потерпілого з лоба текла кров та була розірвана куртка.

5.6. Свідок ОСОБА_28 показав, що бачив як ОСОБА_18 в кімнаті штовхнув потерпілого, на що потерпілий вказав, що викличе ВСП. Потім ОСОБА_20 сказав, що «дав по обличчю ОСОБА_16 ».

5.7. Свідок ОСОБА_29 показав, що потерпілий пішов в кімнату заспокоїти хлопців, потім ОСОБА_16 розповів, що на нього напали троє, коли він сказав, що викличе ВСП. Бачив в потерпілого на обличчі садна та порвану куртку.

6. Також досліджено письмові докази.

6.1. Витяг з ЄРДР, з якого слідує законність початку досудового розслідування (т. 1 м.д.р. а.с. 1,2,3).

6.2. Рапорт від 18 грудня 2024 року, про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_14 ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 (т. 1 м.д.р. а.с. 8).

6.3. Повідомлення про вчинене кримінального правопорушення (т. 1 м.д.р. а.с. 9-10).

6.4. Також досліджено висновок експерта №3743е від 19 грудня 2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження: два крововиливи правої брови та кінчику носа, що спричинені від дії не менш двох ударів тупого (тупих) твердого предмету (предметів), в термін, на який вказує обстежений, тобто 17.12.2024 року. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Клінічний діагноз «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку» буде врахований при оцінці ступеню тяжкості, після закінчення лікування та надання медичної документації (т. 1 м.д.р. а.с. 88-90).

6.5. Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 (т. 1 м.д.р. а.с. 106-126).

6.6. Протокол проведення слідчого експерименту від 24 січня 2025 року за участю свідка ОСОБА_30 , під час якого свідок ОСОБА_30 показав, як військовослужбовець ОСОБА_31 штовхнув в область грудної клітини підполковника ОСОБА_14 та події, які відбувались у приміщенні 2-го поверху, де відпочиває особовий склад. Далі коли він і обвинувачені вийшли в коридор, то почув що в коридорі щось «гупало». Черуха потім говорив, що «насипав» ОСОБА_32 (т. 2 м.д.р. а.с. 20-23). Сторона захисту до зміни позицію обвинувачених заперечували щодо допустимості слідчого експерименту з підстав, що слідчий підказував свідкові. Суд відхиляє доводи захисту, бо з відеозапису видно, що слідчий задає уточнюючі обставини події. Крім того свідок показував як все відбувалось, а не тільки розповідав про подію

6.7. Протокол проведення слідчого експерименту від 24 січня 2025 року за участю свідка ОСОБА_33 , під час якого свідок ОСОБА_34 показав, як військовослужбовець ОСОБА_31 штовхнув в область грудної клітини підполковника ОСОБА_14 та події, які відбувались у приміщенні 2-го поверху, де відпочиває особовий склад. Далі обвинувачені вийшли за потерпілим. Далі ОСОБА_20 почав вихвалятись, що «надавав» ОСОБА_35 (т. 2 м.д.р. а.с. 24-27).

6.8. Протокол проведення слідчого експерименту від 24 січня 2025 року за участю свідка ОСОБА_36 , під час якого свідок ОСОБА_37 показав, як військовослужбовець ОСОБА_31 штовхнув в область грудної клітини підполковника ОСОБА_14 та події, які відбувались у приміщенні 2-го поверху, де відпочиває особовий склад. (т. 2 м.д.р. а.с. 28-31).

6.9. Протокол проведення слідчого експерименту від 24 січня 2025 року за участю потерпілого ОСОБА_14 , під час якого потерпілий ОСОБА_14 показав, як військовослужбовець ОСОБА_31 штовхнув в область грудної клітини, а потім наніс один удар кулаком в область грудної клітини, після чого ОСОБА_38 наніс 3 удари кулаком лівої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_14 , ОСОБА_39 наніс 3 удари кулаком правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_14 та ОСОБА_40 наніс 2 удари в область потилиці. Потерпілий підтвердив правильність відображення дій обвинувачених під час слідчого експерименту. (т. 2 м.д.р. а.с. 32-35).

6.10. Також досліджено книгу запису хворих військовослужбовців, які тримаються на гаупвіхті (КТЗ) ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якої ОСОБА_8 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, на момент огляду скарг не надає. ОСОБА_41 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, на момент огляду садна на губі, синець під правим оком. ОСОБА_9 стан алкогольного сп`яніння, скарг немає (т. 2 м.д.р. а.с. 38-39).

6.11. Журнал обліку протоколів про військові адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якого 18.12.2024 відносно ОСОБА_8 складено адміністративний протокол ст.172-20 КУпАП стан алкогольного сп`яніння 2,17 проміле, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 складено адміністративний протокол ст.172-20 КУпАП, від перевірки стану алкогольного сп`яніння відмовились (т. 2 м.д.р. а.с. 40-42).

6.12. Книга затриманих і доставлених осіб, відповідно до якої 18.12.2024 відносно ОСОБА_8 складено адміністративний протокол ст.172-20 КУпАП перебував в стані алкогольного сп`яніння 2,17 проміле, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 складено адміністративний протокол ст.172-20 КУпАП, від перевірки стану алкогольного сп`яніння відмовились (т. 2 м.д.р. а.с. 43-46).

6.13. Протокол про адміністративне затримання ОСОБА_7 для припинення адміністративного правопорушення та складання протоколу від 18 грудня 2024 року, під час особистого огляду у якого виявлено забійну рану нижньої губи, садна на губі, синець під правим оком, садна великого пальця правої руки (т. 2 м.д.р. а.с. 47).

6.14. Протокол про адміністративне затримання ОСОБА_8 для припинення адміністративного правопорушення та складання протоколу від 18 грудня 2024 року (т. 2 м.д.р. а.с. 48).

6.15. Протокол про адміністративне затримання ОСОБА_9 для припинення адміністративного правопорушення та складання протоколу від 18 грудня 2024 року (т. 2 м.д.р. а.с. 49).

6.16. Протокол ДНЛ №2/1111 від 18 грудня 2024 року, відповідно до якого 17.12.2024 року близько 22.20 годині старший солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, в умовах особливого періоду (воєнного стану), знаходився у нетверезому стані на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_5 . Останній був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці та направлений на огляд до ІНФОРМАЦІЯ_5 для встановлення стану сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алконт-М», результат огляду становить 2.17 проміле (т. 2 м.д.р. а.с. 51-52).

6.17. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 18 грудня 2024 року, відповідно до якого за допомогою газоаналізатора Алконт-М, с/н 00254-15, у ОСОБА_8 встановлено алкогольне сп`яніння 2,17 проміле, з яким він погодився під підпис(т. 2 м.д.р. а.с. 53).

6.20. Постанови суду в справах про адміністративні правопорушення, якими притягнуто ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності відповідно до ч.3 ст. 172-20 КУпАП, відповідно до яких на кожного з обвинувачених накладено адміністративні стягнення за перебування під час несення військової служби в 17 грудня 2024 року в 22.20 годин. (т. 2 м.д.р. а.с. 81-86).

6.21. Акт службового розслідування,відповідно до якого комісія прийша до висновку про підтвердження факту погроз насильством потерпілому та завдання йому обвинуваченими тілесних ушкоджень. (т. 2 м.д.р. а.с. 104-109).

6.22. Письмова згода командира ВЧ НОМЕР_5 про те, що він надає згоду на проходження ОСОБА_42 військової служби на вакантній посаді.

6.23. Письмова згода командира ВЧ НОМЕР_6 на проходження ОСОБА_9 військової служби на вакантній посаді.

6.24. Письмова згода командира ВЧ НОМЕР_5 , про те, що він надає згоду на проходження служби ОСОБА_8 у військовій частині.

7. Оцінка доказів.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Досліджені докази відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності з наступних підстав.

Покази потерпілого, обвинувачених та свідків безпосередньо досліджено судом, з дотриманням прав сторін на допит та перехресний допит. Досліджені протоколи слідчих дій (слідчі експерименти) є належними та допустимими доказами. Так, під час дослідження слідчих експериментів з`ясовано, що свідки та потерпілий були попередньо допитані, слідчий експеримент проведений на місці події, процедура слідчого експерименту зафіксована на відеозапис, учасникам роз`яснено права та процесуальні наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту.

Незгода захисту з тими обставинами, на які вказували учасники слідчої дії, не може бути підставою визнання доказів недопустимими.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає їх належними та допустимими, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину.

8. Мотиви визнання обвинувачення за ст. 405 ч. 4 КК України обґрунтованим.

Безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України є порядок беззастережної покори начальнику, яка встановлена у Збройних Силах і забезпечує начальнику можливість керувати діяльністю своїх підлеглих в інтересах військової служби. Додатковим об`єктом є життя, здоров`я та особиста недоторканність начальника. Злочин посягає на можливість командира (начальника) у будь-яких умовах виконувати свої обов`язки і твердо керувати діями підлеглих в інтересах військової дисципліни та порядку.

Встановлено дослідженими доказами, що заподіяння тілесних ушкоджень та побоїв потерпілому були навмисними та пов`язані зі службовою діяльністю потерпілого ОСОБА_14 , який є відносно обвинувачених, відповідно до вимог ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальником. В свою чергу обвинувачені є військовослужбовцями та перебували в місці несення служби з ознаками алкогольного сп`яніння та саме через дії потерпілого, щодо припинення вчинення обвинуваченими порушень порядку несення служби, вчинили насильницькі дії щодо нього. Дослідженими доказами доводиться те, що кожен з обвинувачених завдавав ударів потерпілому.

9. Мотиви призначення покарання та інші питання.

Призначаючи обвинуваченим вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що вони вчинили кримінальне правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину, мають місце дві кваліфікуючі ознаки (група осіб та військовий стан)

Суд враховує особи обвинувачених, так ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , раніше не судимі, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебувають. За місцем служби характеризуються посередньо.

ОСОБА_9 є раніше судимий, адже станом на дату вчинення даного

кримінального правопорушення, покарання за вироком від 15.01.2024 Деснянського районного суду у виді штрафу в розмірі 1000 НМДГ за вчинений кримінальний проступок не сплачено, та було розстрочено його 03 жовтня 2024 року на 10 місяців.

Пом`якшувальні обставини щодо всіх обвинувачених: визнання вини.

Захист зазначив про наявність такої обставини, як щире каяття. На думку суду, така обставина відсутня, бо щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Щире каяття повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Натомість, обвинувачені навіть під час судового розгляду заперечували свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Обтяжуюча обставина вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, адже відповідно до вимог ст. 69 КК України, тільки за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 405 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці,застосувати її. Дана норма кримінального закону є чинною, та будь яке рішення про її неконституційність не приймалось відповідним органом конституційної юрисдикції. Таким чином, суд не може при призначенні покарання її ігнорувати.

В даному кримінальному провадженні, виключається можливість застосування вказаної норми, бо 1 - наявна тільки одна пом`якшуюча обставина, 2- міститься пряма заборона за вчинення злочину, передбаченого ст. 405 КК України застосувати положення ст. 69 КК України.

Посилання захисту на судову практику в справах 229/4338/24, 202/6839/23, є не ревалентними. Під першим номером - справа про адміністративне правопорушення, а під другим номером злочин у сфері обігу наркотичних засобів.

В той же час, запропонована прокурором міра покарання не відповідає обставинам справи та тяжкості злочину та особам обвинувачених.

При призначенні покарання суд враховує також і думку висловлену потерпілим, щодо міри покарання.

Враховуючи всі обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в розмірі 6 років, ОСОБА_8 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Доводи про те, що обвинувачені бажають проходити службу, заслуговують на увагу, однак для реалізації такого бажання законодавець передбачив ст. 81-1 КК України, а саме шляхом використання інституту умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби, та ст. 616 КПК України, якою передбачено скасування запобіжного заходу для проходження військової служби.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою щодо кожного з обвинуваченого, адже наявний ризик ухилення обвинуваченими від відбування покарання.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_43 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання на гауптвахті Військової служби правопорядку.

Строк відбуття покарання обчислювати з 23.12.2024 року.

Визнати ОСОБА_44 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання на гауптвахті Військової служби правопорядку.

Строк відбуття покарання обчислювати з 23.12.2024 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання на гауптвахті Військової служби правопорядку.

Строк відбуття покарання обчислювати з 23.12.2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1