Справа №: 398/1690/25
провадження №: 1-кп/398/326/25
ВИРОК

Іменем України

"30" вересня 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальне провадження № 0001739 від 15.11.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, маючої середню освіту, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні шістьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 у період із 01.09.2016 року по 01.07.2024 в денний час (більш точного часу судовим розслідуванням не встановлено) з ціллю незаконного отримання тимчасової державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, з корисливих мотивів, маючи єдиний прямий злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, звернулася до Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області, розташованого за адресою: вул. Анатолія Кохана, 14. м. Олександрія, Кіровоградської області (далі- Управління) для її отримання.

Так, ОСОБА_5 діючи умисно, у зазначений період часу власноруч заповнила та підписала заяви на отримання тимчасової державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям та декларації «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» та будучи попередженою про відповідальність, ввела в оману працівників зазначеного Управління, а саме приховала обставини передбачені Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та пунктом 5 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 24.02.2003 №250, вказавши у декларації недостовірні дані про дохід сім`ї, а також приховала (не зазначила) відомості про спільне проживання з ОСОБА_7 , який є батьком їх трьох неповнолітніх дітей.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 шляхом обману заволоділа державними грошовими коштами, призначеними для виплати тимчасової державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, незаконно отримавши за період з 01.09.2016 по 01.07.2024 кошти у загальній сумі 428641,06 гривень, як допомога малозабезпеченим сім`ям, а саме: за період із 01.09.2016 по 31.12.2016 12504,60 грн.; за період із 01.01.2017 по 31.12.2017 30629,55 грн.; за період із 01.01.2018 по 31.12.2018 53487,75 грн.; за період із 01.01.2019 по 31.12.2019 - 82472,93 грн.; за період із 01.01.2020 по 31.12.2020 75839,40 грн.; за період із 01.01.2021 по 31.12.2021 57331,62 грн.; за період із 01.01.2022 по 31.12.2022 94981,35 грн.; за період із 01.06.2024 по 31.07.2024 21393,86 грн., та за період із 01.09.2016 року по 31.12.2018 року, як допомога на дітей одиноким матерям коштами у сумі 8623,69 грн., а саме: за період із 01.09.2016 по 31.12.2016 3504,60 грн.; за період із 01.01.2018 по 31.12.2018 5119, 09 грн., завдавши державі в особі управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації майнової шкоди на загальну суму 437264,75 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, визнала у повному обсязі, щиро розкаялась і надала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Представник потерпілого управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації - ОСОБА_4 у судовому засіданні просив провадження за цивільним позовом Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації до ОСОБА_5 про стягнення неправомірно отриманої державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, закрити у зв`язку, з тим, що ОСОБА_5 повернула неправомірно отримані нею кошти. Просив ОСОБА_5 покарати не суворо.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши прокурора, представника потерпілого управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації - ОСОБА_4 , захисника, обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) у великих розмірах.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії кримінального злочину тяжкого, відношення обвинуваченої до скоєного, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює , має статус багатодітної родини, характеризується позитивно за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, яка вчинила тяжкий злочин, повністю визнала вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та висловила каяття з приводу вчиненого, раніше не судима, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_5 у разі призначення їй за ч.4 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч.4 ст.190 КК України. Однак, оскільки обвинувачена повністю визнала вину та розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно у повному обсязі відшкодувала неправомірно отримані нею кошти, думку представника потерпілого управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації - ОСОБА_4 , який просив ОСОБА_5 карати несуворо, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Представником потерпілого Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_4 подано цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування коштів як неправомірно отриманих.

В подальшому 04.08.2025 року від представника потерпілого Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_4 надійшла заява про зменшення позовних вимог.

03.09.2025 року від Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області надійша заява про відмову від позову та закриття провадження по справі, у зв`язку, з тим, що ОСОБА_5 повернула неправомірно отримані кошти у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставі наведеного вище, та відповідно до ст. 255 ЦПК України, суд вважає, провадження у справі щодо заявленого цивільного позову необхідно закрити.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Провадження у справі за цивільним позовом Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_5 про відшкодування коштів як неправомірно отриманих - закрити.

Речовий доказ: DVD-R диск із аудіозаписом судового засідання (справа №398/841/23, провадження №2-о/398/106/24), який визнано речовим доказом постановою від 25.03.2025, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8