Справа № 191/4703/23
Провадження № 1-кп/191/338/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000692 від 02.08.2023 року, та угоду про визнання винуватості, укладену 18.10.2023 року між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_4 , відносно:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Славгород, Синельниківського р-ну, Дніпропетровської області, громадянці України, українки, освіта середня, не працює, заміжня, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.06.2023 приблизно о 17.00 годин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своєю двоюрідною бабусею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилася за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де вела бесіду з останньою.

В ході бесіди ОСОБА_6 побачила у ОСОБА_7 пластикову банківську картку АТ КБ «Приватбанк» та у неї раптово виник прямий умисел, направлений на викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів, та ОСОБА_6 визначила вказану банківську карту об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, усвідомлюючи те, що вищевказана банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів із сумки яка належить ОСОБА_7 таємно шляхом вільного доступу викрала зазначену пластикову банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та яка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таким чином викрала її з корисливих мотивів, оскільки вона знала пароль до неї.

Після чого ОСОБА_6 , утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, розпорядилася викраденою банківською карткою на власний розсуд.

Крім того, в подальшому, 16.06.2023 у ОСОБА_6 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Після чого, 16.06.2023, в період часу з 09 годин 34 хвилини по 09 годину 41 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кафе «Пузата хата», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пл. Петровського, 5, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022, продовженого указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 строком на 90 діб - до 20.11.2022, продовженого указом Президента України №757/2022 строком на 90 діб - до 19.02.2023, та продовженого указом Президента України №5 8/2023 строком на 90 діб - до 20.05.2023, продовженого указом Президента України №254/2023 строком на 90 діб - до 18.08.2023) переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше викрадену банківську карту, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом введення заздалегідь відомого паролю через банкомат АТ «ПриватБанк» №CADN1335, що розташований в приміщенні кафе «Пузата хата» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пл. Петровського, 5, здійснила зняття готівки в сумі 6000 грн., 00 коп., а також поповнила мобільний рахунок НОМЕР_2 на суму 103 гривні 00 копійок та мобільний рахунок НОМЕР_3 на суму 130 гривень 00 копійок, тим самим викрала з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти в сумі 6233 гривні 00 копійок та розпорядилась викраденими грошима на власний розсуд. В подальшому ОСОБА_6 непомітно повернула ОСОБА_7 , належну їй картку.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 6233 гривень 00 копійок.

Крім того, в подальшому, 13.07.2023 приблизно о 13.30 годин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своєю двоюрідною бабусею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилася за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де вела бесіду з останньою.

В ході бесіди ОСОБА_7 повідомила, що на її пластикову банківську картку АТ КБ «Приватбанк» надійшли виплати від Пенсійного Фонду України у вигляді пенсії, та у ОСОБА_6 раптово виник прямий умисел, направлений на викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, та подальшого викрадення грошових коштів, які перебували на картці та вона визначила вказану банківську карту об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, усвідомлюючи те, що вищевказана банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів таємно шляхом вільного доступу викрала зазначену пластикову банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та яка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таким чином викрала її з корисливих мотивів, оскільки вона знала пароль до неї.

Після чого ОСОБА_6 , утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, розпорядилася викраденою банківською карткою на власний розсуд.

Крім того, в подальшому, 13.07.2023 у ОСОБА_6 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Після чого, 13.07.2023, о 19 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні ПрАТ «Славгородський арматурний завод», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, смт. Славгород, вул. Заводська, буд. №1, діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022, продовженого указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 строком на 90 діб - до 20.11.2022, продовженого указом Президента України №757/2022 строком на 90 діб - до 19.02.2023, та продовженого указом Президента України №5 8/2023 строком на 90 діб - до 20.05.2023, продовженого указом Президента України №254/2023 строком на 90 діб - до 18.08.2023), переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше викрадену банківську карту, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, таємно, повторно в умовах воєнного стану, шляхом введення заздалегідь відомого паролю через банкомат AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № ATM 3749, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Заводська, буд №1, здійснила зняття готівки в сумі 5800 гривень 00 копійок, тим самим викрала з банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти в сумі 5 800 гривні 00 копійок та розпорядилась викраденими грошима на власний розсуд. В подальшому ОСОБА_6 непомітно повернула ОСОБА_7 , належну їй картку.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 5800 гривень 00 копійок.

Крім того, 15.07.2023, о 20 годині 34 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 діючи умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 , використовуючи додаток «Приват24», який був інстальований на власному мобільному телефоні «Redmi M2006C3LG», за допомогою раніше створеного паролю здійснила вхід до автоматизованої систем віддаленого доступу «Приват24», де вводячи номер мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 НОМЕР_5 та заздалегідь відомий їй пароль, несанкціоновано отримала доступ до банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якій перебували грошові кошти у сумі 90 гривень 29 копійок, тим самим несанкціоновано втрутилась в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

У подальшому 15.07.2023, в період часу з 20 години 35 хвилин по 20 годину 40 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, використовуючи додаток «Приват24», який був інстальований на власному мобільному телефоні, з банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснила переказ грошових коштів на загальну суму 90 гривень 00 копійок на свій мобільний номер НОМЕР_3 .

18.10.2023 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000692 від 02.08.2023 року, з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_4 з іншого боку, була укладена угод про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 394, 424, 468, 469, 472 - 474 КПК України в приміщенні Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області, згідно умов яких ОСОБА_6 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та сторонами погоджено вид та міру покарання, передбачені в межах санкцій ч. 1 ст. 357 - у вигляді обмеження волі строком на 2 роки; ч. 4 ст. 185 - у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; ч. 1 ст. 361 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 3 роки; за ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначивши покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялася. Пояснила обставини справи таким чином як вони викладені в угоді та в обвинувальному акті. Пояснила, що на той час офіційно не працювала, оскільки доглядала свого дідуся, який давав їй кошти із своєї пенсії на придбання продуктів. Інколи підробляла по найму. Коштів не вистачало, а бабуся ОСОБА_7 не давала їй коштів, тому вона вчинила дані злочини. Про свій вчинок шкодує, згодом повернула 5000 грн., але іншу частину коштів не встигла повернути, оскільки бабуся померла. Крім того, пояснила суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки невиконання угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Обвинувачена також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просила суд затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримав позицію обвинуваченого, зазначивши, що угода про визнання винуватості відносно останнього, укладена у відповідності із КПК та КК України, та в їх присутності, просив суд її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Потерпілою ОСОБА_7 надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, зміст ст. ст. 468, 469, 472 КПК України їй роз`яснені та є зрозумілими, також підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, їй роз`яснені та є зрозумілими.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченої та її захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, підозрюваною та її захисником, повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КК України, КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачена має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченій.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, та її дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів; за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками та тяжким злочином, а також враховано особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена раніше згідно ст. 89 КК України не судима, але притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину проти власності, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнала повністю, матеріальна шкода відшкодована частково шляхом повернення обвинуваченою коштів потерпілій, яка претензій матеріального абро морального характеру до неї не має.

В якості пом`якшуючих покарання обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, оскільки обвинувачена повністю визнала свою вину, надала послідовні показання, не намагалася уникнути відповідальності, частково відшкодувала потерпілій завдану шкоду.

В якості обтяжуючих покарання обставин, згідно положень ст. 67 КК України, суд враховує вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку.

Крім того, обвинувачена цілком розуміє, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути обрано необхідне та достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді узгодженої сторонами міри покарання в межах санкцій інкримінованих статей Кримінального Кодексу України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.10.2023 року, укладену між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_8 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000692 від 02.08.2023 року, з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_4 з іншого боку.

Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_7 - мобільний телефон «Nomi I220» (т. 2 а. с. 27-28), повернути у власність потерпілій ОСОБА_7 .

Застосувати на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України спеціальну конфіскацію до речових доказів, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 (т. 2 а. с. 66), а саме, мобільний телефон «Redmi 9А М2006С31G» в корпусі чорного кольору, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучивши у власність держави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1