Справа № 521/892/26
Номер провадження:1-кс/521/454/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 яке погоджене прокурором Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 21.01.2026 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач сектору дізнання відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000022 від 21.01.2026 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що що 21.01.2026 року до чергової частини відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНІ в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102, про те що під час несення служби у складі екіпажу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » приблизно о 20 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав паспорт громадянина України з явними ознаки підробки. (ЖЕО 2026).

Дані щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.01.2026 за № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

21.01.2026 під час проведення огляду місця події, за участю дізнавача та понятих за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично було виявлено паспорт гр. України на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 який виданий 04.10.2022 Малиновським відділом у м. Одесі ГУДМС в Одеській області з явними ознаками підробки, встановлено, що на першій і другій сторінці, неналежним шляхом вклеєні фотознімок ОСОБА_5 .

Зі слів особи, як в подальшому стало відомо - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , даний документ знайшов деякий час тому, після чого вирішив скористатись ним, вклеївши в нього власний фотознімок (фотознімки), так як власний паспорт він втратив декілька років тому.

Також, 21.01.2026 в ході проведення слідчих дій, вищевказаний паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 виданий 04.10.2022 Малиновським відділом у м. Одесі ГУДМС в Одеській області з явними ознаками підробки, вилучено та поміщено до спеціалізованого сейф пакету СR11203858.Так, квартиру за вищевказаною адресою було закрито на ключ, який запаковано до сейф-пакету, а квартиру було опечатано, для того, щоб до приміщення не потрапили інші особи.

> Еlena:

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту вилученого майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та інше.

Відповідно 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна с тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу».

Враховуючи, що паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , cepії НОМЕР_2 виданий 04.10.2022 Малиновським відділом у м. Одесі ГУДМС в Одеській області який містить фотознімок ОСОБА_5 є предметом кримінального правопорушення, існування реальної можливості його втрати, з метою збереження речових доказів, вбачається необхідність накладення арешту на вказане майно.

Майно, на яке планується накладення арешту, перебувало у користуванні (володінні, розпорядженні) у ОСОБА_5 .

Для встановлення істини з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин по кримінальному провадженню в ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені слідчих дій, в тому числі проведенні ряду експертиз без результатів яких неможливо встановити істину по справі.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті паспорту громадянина України виданого на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 який виданий 04.10.2022 Малиновським відділом у м. Одесі ГУДМС в Одеській області який містить фотознімок ОСОБА_5 та який має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище вказаного факту, а також наявністю достатніх підстав вважати, що вищевказані вилучені предмети є предметами злочину, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Постановою дізнавача від 21.01.2026 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні..

Дізнавач ОСОБА_3 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за його відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною відчуження, розпорядження, користування, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 яке погоджене прокурором Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 21.01.2026 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 виданий 04.10.2022 року Малиновським відділом у м. Одесі ГУДМС в Одеській області який містить фотознімок ОСОБА_5 виявленого та вилученого у ОСОБА_5 21.01.2026 за адресою АДРЕСА_1 та упакованого до сейф-пакету CRI 1203858.

Заборонити розпоряджатись та користуватись арештованим майном, до прийняття рішення, у кримінальному провадженні.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1