Справа № 454/2932/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Сокаль 06.01.2026 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду скарги адвоката ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

Заявник та її представник подали скарги, в яких просить скасувати постанову слідчого від 03.12.2025р. про закриття кримінального провадження.

Скарги мотивовані тим, що слідчий виніс оскаржувану постанову лише на підставі показів ОСОБА_5 , який побив її пса. Вважають безпідставним покликання в оскаржуваній постанові на те, що в даному випадку відсутні такі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, як хуліганські або корисливі мотиви та завдання ОСОБА_5 ударів собаці з метою захисту.

Звертають увагу, що належний ОСОБА_4 собака є меншим за кота, а тому в ОСОБА_5 не було необхідності кривдити собаку, застосовуючи сапу. ОСОБА_4 покликається на те, що ОСОБА_5 намагається уникнути відповідальності, а тому вигадав історію про те, що захищав свого кота.

Вважають, що слідчим не в повній мірі проведено досудове розслідування.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, доходжу наступного висновку.

Постановою слідчого від 03.12.2025р. кримінальне провадження №0000298 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.299 КК України, жорстоким поводженням з тваринами є знущання над тваринами, що відносяться до хребетних, вчинене із застосуванням жорстоких методів або з хуліганських мотивів, а також нацькування зазначених тварин одна на одну, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів.

Постанова мотивована тим, що за наслідками допиту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , опитування сусідів ОСОБА_5 , проведення слідчого експерименту, слідчим встановлено, що ОСОБА_5 завдав собаці удари сапкою з метою відвернення нападу на належного йому кота та на нього. В цей час останній перебував на належній йому земельній ділянці, з огляду на що не перевищив межі необхідної оборони.

З матеріалів скарг та кримінального провадження встановлено, що належний ОСОБА_4 собака забіг на територію земельної ділянки, яка є власністю ОСОБА_5 .

Також, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 належить кіт, з метою захисту якого останній використав підручний засіб (сапу) та вдарив собаку скаржниці ОСОБА_4 .

На відеозаписі слідчого експерименту зафіксовано, що поруч з ОСОБА_5 дійсно був кіт, поведінка якого свідчить про його належність останньому.

Окрім того, слідчий суддя враховує показання ОСОБА_5 , в яких він зазначив, що в минулому в нього був кіт, якого загриз пес. Зазначені обставини вказають на обґрунтовану пересторогу останнього щодо собаки заявниці і ймовірності завдання цим собакою шкоди його коту.

Таким чином, дії ОСОБА_5 були спрямовані на захист належного йому кота та його особистий захист.

Покликання ОСОБА_4 на те, що собака є невеликого розміру не спростовують тих обставин, що такий перебував за межами її земельної ділянки та без її нагляду, про що вона сама зазначила в своїй скарзі.

Дані обставини підтверджуються зібраними органом досудового розслідування доказами.

Окрім цього, відповідно до ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити:

безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною;

безпеку супроводжуваної домашньої тварини;

безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою;

наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України;

наявність на домашній тварині нашийника з ідентифікуючими позначками.

При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Таким чином, ОСОБА_4 не забезпечила належного утримання собаки та допустила перебування такого за межами належної їй земельної ділянки та без її нагляду, в тому числі на території земельної ділянки ОСОБА_5 . З огляду на зазначене в останнього були підстави остерігатися спричинення йому та його коту шкоди собакою заявниці.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим в повній мірі досліджено всі обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження та прийнято обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.306, 307 КПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 03.12.2025р. про закриття кримінального провадження №0000298 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її постановлення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1