Справа № 147/2207/25
Провадження № 1-кс/147/4/26
УХВАЛА

15 січня 2026 року с-ще Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 13.10.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

на електронну адресу суду надійшла заява підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 13.10.2025, в якій просить: ухвалити відвід слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_8 від участі у кримінальному провадженні №0000156; визнати слідчого ОСОБА_7 упередженим та таким, що не може забезпечити об`єктивність та законність розслідування у справі №147/2207/25; вжити заходів для недопущення використання будь-якої незаконно отриманої інформації як доказу у справі. В обгрунтування вказаного клопотання зазначає, що відповідно до статей 77, 80, 81 КПК України заявляє клопотання про відвід слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 у зв`язку з наявністю обставин, які обгрунтовано викликають сумнів у його неупередженості, законності дій та добросовісності здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000156. З матеріалів кримінального провадження та з повного тексту ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 грудня 2025 року у справі №147/2207/25 прямо вбачається, що слідчий, не маючи жодного судового дозволу на доступ до інформації з мобільних телефонів, уже на стадії вилучення речей в ізоляторі тимчасового тримання незаконно втрутився у сферу охоронюваної законом таємниці приватного життя, оскільки у власному клопотанні до суду зазначив наступне: «В ході огляду мобільних телефонів, які вилучено у ОСОБА 7 встановлено, що ОСОБА 7 користувався мобільними абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2». Сам факт формулювання «встановлено» свідчить про отримання слідчим інформації про абонентські номери, що є складовою таємниці зв`язку, гарантованої ст. 31 Конституції України, без ухвали слідчого судді, тобто з прямим порушенням вимог статтей 159-163, 233-235 КПК України. Після незаконного отримання цієї інформації слідчий звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до телекомунікаційних даних, фактично намагаючись заднім числом легалізувати вже вчинене порушення, однак ухвалою слідчого судді у задоволенні такого клопотання було відмовлено.

За наведених обставин слідчий ОСОБА_9 діяв не як неупереджений суб`єкт досудового розслідування, а як особа, що заздалегідь сформувала обвинувальну позицію, допустила перевищення службових повноважень, свідомо порушила конституційні права підозрюваного та використала незаконно здобуту інформацію у процесуальних документах, що повністю підриває довіру до його об`єктивності та свідчить про наявність упередженості.

З огляду на те, що такі дії не є поодинокими, а супроводжуються подальшими спробами обмеження прав підозрюваного, зокрема ініціюванням додаткових репресивних процесуальних заходів, подальша участь цього слідчого у кримінальному провадженні є несумісною з вимогами справедливого процесу.

Також під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_10 системно формує процесуальну позицію обвинувачення шляхом вибіркового використання доказів, ігноруючи офіційні документи та обставини, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у справі та безпосередньо спростовують можливість інкримінування ч.5 ст. 407 КК України.

Зокрема, у матеріалах кримінального провадження використовується лише одна постанова військово-лікарської комісії, яка згодом була скасована рішенням 11 Регіональної військово-лікарської комісії у зв`язку з істотними порушеннями процедури медичного огляду та неврахуванням наявних захворювань, що можуть впливати на ступінь придатності до військової служби. Незважаючи на це, слідчий свідомо не надає належної правової оцінки рішенню 11 Регіональної ВЛК та листу Центральної ВЛК Збройних Сил України, якими підтверджено, що медичний огляд не завершено, а його проходження є обов`язковою процедурою, без якої питання проходження служби не може вважатися вирішеним.

Сукупність наведених обставин об`єктивно свідчить про наявність інших обставин, які відповідно до п.3 ч.1 ст. 77 КПК України викликають обгрунтований сумнів у неупередженості слідчого ОСОБА_7 , а отже унеможливлюють його подальшу участь у даному кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та подав заяву, в якій просить розглянути клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про його відвід у кримінальному провадженні №0000156 від 13.10.2025 без його участі, оскільки відповідно до ч.3 ст. 81 КПК України він не бажає надавати пояснення при розгляді відводу.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав своє клопотання про відвід слідчого та просить його задоволити, навів доводи, які, зокрема, викладені в ньому. Також зазначив, що слідчим не здійснюється дій щодо звільнення його від кримінальної відповідальності та останній є некомпетентним у розслідуванні цього кримінального провадження. Також йому стало відомо, що слідчий ОСОБА_6 був нагороджений за розслідування цього кримінального провадження, що свідчить про його упередженість.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та вказав, що останній детально розповів про порушення слідчого ОСОБА_6 , а тому з врахуванням п.3 ч.1 ст. 77 КПК України особисто зацікавлений в результатах кримінального провадження, так як отримав нагороди за хід розслідування. Просить задоволити заяву про відвід слідчого.

Прокурор ОСОБА_11 просить відмовити за безпідставністю цього клопотання, оскільки доводи є надуманими і не мають жодного підтвердження. Просить клопотання залишити без задоволення.

Заслухавши підозрюваного ОСОБА_4 , думку слідчого та прокурора, дослідивши доводи заяви про відвід, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Нормами ч.1 ст. 77 КПК України передбачено підстави для відводу прокурора, слідчого та дізнавача.

Так, згідно з вимогами ч.1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст. 40 КПК України Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Як вбачається із доводів заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого, останній не погоджується із вчиненими слідчим під час досудового розслідування діями та прийнятими рішеннями. Вказане не може бути підставою для відводу слідчого, оскільки слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Вказані доводи по суті зводяться до незгоди з процесуальними діями слідчого, вчиненими під час організації та проведення досудового розслідування кримінального провадження. Разом з тим дії або бездіяльність слідчого під час проведення досудового розслідування та не згода з прийнятими ним процесуальними рішеннями не може бути підставою для його відводу, оскільки така бездіяльність оскаржується в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

Також варто зазначити, що підозрюваним ОСОБА_4 слідчому ОСОБА_6 було заявлено відвід у цьому кримінальному провадженні під час розгляду клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у якому ухвалою слідчого судді від 27 листопада 2026 року було відмовлено.

Твердження ОСОБА_4 в судовому засідання про те, що йому стало відомо, що слідчий ОСОБА_6 був нагороджений за розслідування цього кримінального провадження, що свідчить про його упередженість, не підтверджують жодними доказами та є припущеннями.

Таким чином, будь-яких вагомих підстав для відводу слідчого, передбачених ст. 77 КПК України, ОСОБА_4 не наведено та слідчим суддею не встановлено, а тому у задоволенні заяви про відвід слідчого варто відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст. ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 13.10.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 12.05 год. 16 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1