САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/4074/25
Провадження № 1-кп/726/199/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернівці кримінальне провадження №0003826 від 24.11.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Чернівці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, солдат військової частини НОМЕР_1 , номер обслуги 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, при невстановлених для органу досудового розслідування часі, місці та обставинах ОСОБА_4 , незаконно, протиправно придбав, переніс та зберігав при собі малу тротилову шашку із маркуванням «тротиловая шашка 200 г» по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до 22 год. 41 хв. 23.10.2025, чим порушив передбачений законом порядок, встановлений положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 та наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів».

В подальшому, 23.10.2025 у період часу з 22 год. 26 хв. по 23 год. 20 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , під час особистого обшуку у його лівій кишені куртки виявлено та вилучено малу тротилову шашку із маркуванням «тротиловая шашка 200 г», яка містить в собі вибухову речовину тротил. Загальна маса вибухової речовини в малій тротиловій шашці складала 194,4 г.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як незаконне носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав повністю, та пояснив суду, що перебуває на службі в ЗСУ, вже понад 2 роки на нулю, тротилову шашку взяв випадково, недоглядів, так як у рюкзаку багато кишеньок і він забув її витягти. Проси суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України є правильною, оскільки останній незаконно носив та зберігав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, військовослужбовець, раніше не судимий, на обліках у ОКНП «ЧОПЛ» та ОКНП «ЧОНД» не перебуває. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Разом з тим, враховуючи вищенаведені обставини, на думку суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 25.10.2025 р. підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 гривень.

Згідно квитанції TS900249 від 26.10.2025 р., заставу за ОСОБА_4 в розмірі 242 240,00 грн. була сплачена 26.10.2025 ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Враховуючи зазначене, заставу, внесену ОСОБА_5 за ОСОБА_4 , згідно квитанції TS900249 від 26.10.2025 р. у розмірі 242 240, 00 гривень, суд вважає за необхідне після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю.

Відповідно до ст.124 КПК України, витрати на проведення судових вибухово-технічних експертиз №КCE-19/126-25/13092 від 27.10.2025 в сумі 8022, 60 грн. та №CE-19/126-25/13741 від 21.11.2025 в сумі 14965, 53 грн. слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 50, 65, 263 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судових вибухово-технічних експертиз №КCE-19/126-25/13092 від 27.10.2025 в сумі 8022, 60 грн. та №CE-19/126-25/13741 від 21.11.2025 в сумі 14965, 53 грн.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_5 заставу в розмірі 242 240,00 грн., внесену на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернівецькій області, , відкритий в Державній казначейській службі України, за ОСОБА_4 , згідно квитанції TS900249 від 26.10.2025 р., код квитанції: 9395-1422-6334-1801.

Речовий доказ:

- мала тротилова шашка, яка упакована до сейф-пакету №1482750 - знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1