Справа № 361/9059/25
Провадження № 5/361/1/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зняття арешту з майна. Заява обґрунтоване тим, що 10.08.2004 Броварською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження на належну його довірителю квартиру АДРЕСА_1 . Інформації щодо судового рішення на підставі якого накладений арешт на майно здобути не вдалося у зв`язку зі спливом значного часу з дати накладення такого обтяження нотаріусом. Накладений арешт перешкоджає ОСОБА_3 розпоряджатися нерухомим майном, яке належить їй на праві власності , а тому повинен бути знятий судом у порядку КПК 1960 року. з цих підстав просить заяву задовольнити.

В судове засідання учасники судового розгляду не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце проведення судового розгляду заяви.

Дослідивши матеріали клопотання, суд зазначає таке.

Згідно із пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ця правова норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Порядок щодо скасування арешту на майно було передбачено таким чином на підставі постанови слідчого в порядку частини шостої 126 КПК України 1960 року, або судом під час попереднього судового засідання в порядку статті 253 КПК України 1960 року, під час ухвалення вироку в порядку статті 324 КПК України 1960 року, або судом в порядку виконання вироку в порядку статей 409, 411 КПК України 1960 року.

Згідно зі статтею 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б це майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Згідно із пунктами 7 та 8 частини першої статті 324 КПК України 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до частини першої статті 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України 1960 року, суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема щодо виконання вироку у частині цивільного позову чи конфіскації майна.

Відповідно до п.6 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1735/0/4-12 від 26.11.2012 року «Про деякі питання застосування розділу Х1 «Перехідних положень», у судовому провадженні, яке здійснюється відповідно до КПУ 1960 року, при надходженні від учасників процесу клопотань, зокрема щодо зміни або скасування запобіжного заходу, арешту майна чи відсторонення від посади, суд має керуватися положеннями КПК України 1960 року.

Отже, у питанні скасування арешту майна учасника кримінального провадження, накладеного згідно з КПК України 1960 року потрібно керуватися правилами цього кодексу.

Судом встановлено, що 10.08.2004 за №1229304 реєстратором Броварська міська державна нотаріальна контора накладено обтяження у виді арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав від 30.08.2024. Згідно з цими відомостями власником зазначеного об`єкта нерухомого майна є ОСОБА_3 .

Водночас Київський обласний державний нотаріальний архів на запит суду надіслав ухвалу Броварського міського суду від 20.09.1999 на підставі якої було 10.08.2004 накладено обтяження на нерухоме майно ОСОБА_3 . Зі змісту цього судового рішення вбачається, що обтяження у виді арешту на квартиру було накладено в порядку забезпечення позову у цивільній справі, тобто за правилами цивільного судочинства.

Отже, суд дійшов висновку, що скасування арешту вказаного вище нерухомого майна повинно здійснюватися за правилами цивільного судочинства, а не КПК України 1960 року, як просить заявник, тому заява є необґрунтованою і у її задоволенні слід відмовити.

З наведеного, керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1