Справа № 189/756/14-к
Провадження № 1-кп/172/114/21
У Х В А Л А

03.02.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника Покровського відділу Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В

19.01.2026 року до суду надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого прокурор вказує, що в провадженні Васильківського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, що він будучи неповнолітнім, скориставшись безконтрольністю з боку дідуся ОСОБА_5 , 15.04.2014 року з приміщення погребу належного ОСОБА_6 викрав консервацію, чим завдав потерпілій матеріального збитку на суму 505,00 грн. Обвинувачений ОСОБА_4 на неодноразові виклики в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, у зв`язку з чим обвинуваченого ухвалою суду від 20.10.2014 року оголошено в розшук . Враховуючи ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а також його свідоме переховування від суду з метою уникнення покарання за скоєний злочин, просить суд надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його доставки в суд для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання та справи суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого (ч. 4 ст. 189 КПК України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, що набрав законної сили 09.08.2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким змінено розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення для кваліфікації як дрібного викрадення чужого майна. У той же час, даний розмір вартості майна є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна, передбаченого ст. 185 КК України, від дрібного викрадення такого майна.

Розмір вартості майна на момент вчинення ОСОБА_4 15 квітня 2014 року правопорушення складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1218 грн.), а саме, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 здійснив крадіжку майна на загальну суму 505,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3

ст. 185 КК України, з урахуванням положень Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким змінено розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення. У зв`язку з вказаним відсутні й підстави для обрання обвинуваченому виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 177, 188, 189 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Покровського відділу Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала суду про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1