Справа №766/813/25
н/п 1-кп/766/3144/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000457, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сміла Черкаської області, громадянки України, з вищою освітою, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_11 , будучи громадянкою України, достовірно усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалася 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення її території, достеменно знаючи та розуміючи факт захоплення та подальшого незаконного утримання окупаційною адміністрацією РФ та збройними силами РФ території м.Херсон та Херсонської області, в червні місяці 2022 року, знаходячись на тимчасово окупованій території м.Херсон Херсонської області, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, з особистих мотивів, погодилася на пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням представників окупаційної адміністрації, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 12.07.2022 добровільно зайняла посаду так званого «тимчасово виконуючого обов`язки спеціаліста відділу паспортно-візової служби управління громадської безпеки Головного управління МВС Херсонської області» (мовою оригіналу «временно исполняющего обязанности специалиста отдела паспортно-визовой службы управления общественной безопасности Главного управления МВД Херсонской области») у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, так званому «Управлінні Федеральної міграційної служби ГУ МВС Херсонської області» (мовою оригіналу: «Управление Федеральной миграционной службы ГУ МВД Херсонской области»).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

ІІ Позиції сторін

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, просив призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати певні посади на строк 15 років, з конфіскацією всього належного їй майна.

ОСОБА_11 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнала частково.

Захисник просив ухвалити виправдувальний вирок, оскільки в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом добровільність дій обвинуваченої, які їй інкримінуються.

ІІІ. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 дала показання, що літом 2022, під час окупації м.Херсон російською федерацією, військовослужбовці рф проводили фільтраційні заходи, перевіряли місцевих мешканців. Під час такої перевірки у неї запитали чи знає вона російську та українську мову, на що вона відповіла стверджувально. ЇЇ відвезли у якесь приміщення, розташоване на проспекті Ушакова, біля будівлі ЦУМ, де провели коротку співбесіду та перевірили знання російської мови. Після якої, їй сказали виходити на роботу на наступний день. Оскільки вона не відчувала себе у безпеці, крім того, щоб вижити в окупації потрібні були гроші, вона пішла працювати. Чи писала вона заяву при прийомі на роботу не пам`ятає. В її обов`язки входило робити переклад документів, які надавали громадяни, що приходили на прийом, зокрема це були свідоцтва про народження, шлюб тощо. На вказаній роботі пропрацювала до кінця серпня. Вважала, що працює в бюро перекладів, а коли дізналася де саме вона працює, вирішила звільнитися. Заробітну плату отримала один раз при звільненні. Вважає, що її дії не могли завдати шкоди, крім того зазначає, що не була атестованим працівником. Додатково на запитання суду пояснила, що до правоохоронних органів України, з приводу вчинення військовослужбовцями рф або представниками окупаційної влади відносно неї кримінальних правопорушень або інших протиправних дій, вона не зверталася, в тому числі і після деокупації м.Херсон та до моменту її затримання у 2024 році.

На підтвердження винуватості ОСОБА_11 та обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, прокурором надано наступні докази, які досліджені судом:

-показання свідка ОСОБА_12 , згідно яких, в період окупації м.Херсон вона з 01.08.2022 до середини вересня 2022 працювала у «Міграційній службі» окупаційної влади, у паспортному відділі, який знаходився по проспекту Ушакова в м.Херсоні. ЇЇ робоче місце було на 1 поверсі, декілька разів в обідню перерву бачила обвинувачену, яка підіймалася на 2 поверх будівлі. По роботі вони між собою не перетиналися, особисто не спілкувалися. Про те, що обвинувачена також працює у відділі дізналася від колег;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , з яких вбачається, що у серпні-вересні 2022 року вона мала намір отримати паспорт громадянина російської федерації, з цією метою звернулася із заявою до органу, назву якого не пам`ятає, вказаний орган розташовувався по проспекту Ушакова. На 2 поверсі була велика зала де приймали документи, серед працівників бачила обвинувачену;

-показання свідка ОСОБА_14 , згідно до яких, під час окупації м.Херсон, а саме у липні-серпні 2022 року, вона працювала прибиральницею в «Міграційній службі», відділення якої знаходились по проспекту Ушакова та вулиці Стрітенській. Бачила обвинувачену, яка працювала там перекладачем;

-показання свідка ОСОБА_15 , згідно яких, під час окупації м.Херсон, вона працювала у створеному окупаційною владою головному управлінні МВС Херсонської області у відділі кадрового забезпечення. До її обов`язків входило підготовка наказів щодо призначення, звільнення, переведення працівників, складання таблиць щодо укомплектованості особового складу. Обвинувачену особисто не знає, чи видавались документи про призначення ОСОБА_11 на посаду в правоохоронному органі окупаційної влади не пам`ятає. Разом з цим, відомості, які знаходяться на флеш носію, який був вилучений за місцем її проживання, є достовірними;

-показання свідка ОСОБА_16 , з яких вбачається, що в липні 2022 року вона почала працювати у паспортно-візовій службі, що розташовувалась по АДРЕСА_2 . Там вона познайомилася з обвинуваченою, яка на той час вже працювала у службі. Спочатку обвинувачена була перекладачем з української на російську мову, потім її призначили спеціалістом. У вказаному відділі вона працювала до вересня 2022 року, оскільки була переведена до інший пункту видачі паспортів, який знаходився на вулиці Стрітенська в м.Херсоні. Чи добровільно ОСОБА_11 зайняла посаду їй невідомо.;

-протокол огляду від 06.03.2023, з додатком у виді оптичного DVD-R диску, відповідно до якого, оперативним працівником, на виконання доручення слідчого №71/22/1/109-893 від 02.02.203, оглянуто публікацію, розміщену 22.07.2022 в загальнодоступній всесвітній мережі Інтернет на веб-сайті «Youtube», з відповідним посиланням, яка містять відеозапис під назвою: «Херсонцы массово получают паспорта россии». Зі змісту відеозапису вбачається, що особи зазначені як «голова військової цивільної адміністрації Херсонської області» ОСОБА_17 та «заступник голови ВЦА Херсонської області» ОСОБА_18 дають інтерв`ю, в якому повідомляють, що в м.Херсоні, на вулиці Стрітенській, почав працювати додатковий центр, де мешканці можуть отримати паспорти російської федерації. Відеозапис збережено на DVD-R диск;

-протокол огляду від 09.08.2023, з додатком у виді оптичного DVD-R диску, відповідно до якого, оперативним працівником, на виконання доручення слідчого, оглянуто російський офіційний Інтернет-ресурс «Паспортно-визовый сервис МВД России», на якому наявна інформація щодо структури паспортно-візових сервісів російської федерації та нормативно-правові акти російської федерації, які регулюють їх сферу діяльності, зокрема: «Распоряжение правительства рф от 05.11.2009 №1638-Р «О создании Федерального государственного унитарного предприятия «Паспортно-визовый сервис» Федеральной миграционной службы»», «Приказ Министерства внутренних дел рф №10 от 16.01.2023 «Об утверждении Устава федерального государственного унитарного предприятия «Паспортно-визовый сервис» Министерства внутренних дел российской федерации»», зі змісту якого вбачається, що «Паспортно-визовый сервис» перебуває у віданні МВС російської федерації. Вказані відомості збережено на DVD-R диск;

-протокол огляду від 15.08.2023, з додатком у виді оптичного DVD-R диску, відповідно до якого, оперативним працівником, на виконання доручення слідчого №71/22/1/198-186, оглянуто російський офіційний Інтернет-ресурс «https://legalacts.ru», на якому наявний наказ МВС росії від 13.12.2019 №940 «Вопросы деятельности Главного управления по вопросам миграции Министерства внутренних дел российской федерации» та саме положення, яке регулює діяльність вказаного управління. Оглянуті правові акти були збережені на DVD-R диск;

-протокол огляду від 11.10.2024, з додатком у виді оптичногоDVD-R диску, відповідно якого, оперативним працівником, на виконання доручення слідчого, оглянуто веб-сайт Федеральної податкової служби рф та «Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф», розміщений в інтернет мережі, з наявним посиланням, під час якого оглянуто виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф за №ЮЭ9965-24-139433113 від 11.10.2024, згідно якої, у вказаному реєстрі зареєстровано відомості про незаконно створений орган під назвою «Главное управление министерства внутренних дел российской федерации по Херсонской области».Оглянута виписка з реєстру була збережена на DVD-R диск;

-протокол огляду від 30.03.2023, відповідно до якого слідчим проведено огляд адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м.Херсон, вул.Стрітенська, 7А, під час якого виявлено та вилучено 103 документа, серед яких адресні довідки, копії свідоцтва про народження, карток платників податків, копії службових телеграм, списки працівників«Паспортно-візового сервісу», журнал виданих довідок ;

-протоколом огляду від 24.04.2023, згідно до якого слідчий оглянув документи, вилучені 30.03.2023 під час проведення огляду адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м.Херсон, вул.Стрітенська, 7А. Зокрема, «штатная расстановка управління по вопросам миграции ГУ МВД», де під №101 зазначена ОСОБА_11 , та її посада (мовою оригіналу) - «и.о. специалиста отдела паспортно-визовой службы управления общественной безопасности ГУМВД», зведена відомість «Паспортно-візового сервису» із зазначенням прізвищ працівників, № кабінету, позивних, в якій під №397 внесена ОСОБА_11 , кабінет №407, позивний « ОСОБА_19 »;

-протокол огляду від 26.08.2023, з додатком у виді оптичного DVD-R диску, згідно якого, оперативний працівник, на підставі доручення слідчого, здійснив огляд матеріалів кримінального провадження №0000211, а саме, витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000211, заяву ОСОБА_20 щодо надання згоди на проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_3 , ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва у справі 761/26549/22 щодо надання дозволу на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , протоколу проведення обшуку від 25.11.2022, згідно до якого, за місцем проживання ОСОБА_15 , за вказаною адресою проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: флеш носій, мобільний телефон марки Iphone 11, ноутбук чорного кольору «Samsung», постанову про визнання речовим доказом ноутбуку, флеш носія Kingston. Крім того, оглянуто зміст вказаного флеш носія Kingston, який містить 257 файлів, у тому числі текстові та електронні документи російської федерації, накази від імені так званого керівництва «Главного управления МВД Херсонской области», накази про призначення на посади співробітників, штатні розписи, накази про призначення на посади, зокрема №19 від 12.07.2022, виданий так званим «начальником ГУ МВД Херсонської області» ОСОБА_21 .. Вказані документи збережені на DVD-R диск;

-протокол огляду від 01.11.2024, згідно якого, слідчим оглянуто документи, збережені під час проведення огляду 26.08.2023, зокрема, штатну розстановку, де серед інших, під №289 зазначено ОСОБА_11 , її посаду - «специалист отдела паспортной визовой службы управления общественной безопасности ГУ МВД», підрозділ - «паспортно-визовая служба», та дату прийому - 12.07.2022. Крім того, слідчим оглянуто наказ №19 від 12.07.2022, яким ОСОБА_11 призначено на посаду (мовою оригіналу) - «временно исполняющего обязанности специалиста отдела паспортно-визовой службы управления общественной безопасности Главного управления МВД», підстава призначення - заява ОСОБА_11 від 04.07.2022;

-протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2024, 25.04.2024, 22.04.2024, проведеного оперативним працівником на виконання доручення слідчого №71/6/373-3089, за участю свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які за загальними рисами обличчя впізнали ОСОБА_11 , як особу, яка працювала на посаді «інспектора» паспортно-візової служби у так званому «Управлении федеральной миграционной службы»;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2024, проведеного оперативним працівником на виконання доручення слідчого №71/6/373-3089, за участю свідків ОСОБА_22 , яка за загальними рисами обличчя впізнала ОСОБА_11 , як особу, яка працювала в так званому «Управлении федеральной миграционной службы» та оформлювала їй паспорт громадянина рф;

-висновок судово-психіатричної експертизи №14/57 від 25.11.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_11 , в період часу інкримінованого їй діяння, не перебувала в будь-якому емоційному стані, що суттєво вплинув на її свідомість та поведінку;

-протокол обшуку від 30.10.2024, згідно якого, слідчим проведено обшук за місцем проживання обвинуваченої: АДРЕСА_4 , під час якого у ОСОБА_11 вилучено належний їй мобільний телефон Xiaоme Redmі Emei НОМЕР_2 , Емеі 2 НОМЕР_3 , сім-картами мобільного зв`язку: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

-відповіді Головного управління Національної поліції в Херсонській області за №1193/20/01/12-2024 від 30.10.2024, УСБУ в Херсонській області за №71/22/1/240-8588 від 18.10.2024 наданої на запит слідчого, з якого вбачається, що в період з 24.02.2022 по день надання відповіді ОСОБА_11 із заявами щодо вчинення відносно неї, зокрема представниками окупаційної влади, військовослужбовцями рф чи учасниками контрольованих ними незаконних збройних формувань, до органів поліції ГУНП в Херсонській області, УСБУ в Херсонській області, не зверталася;

-відомості Державної міграційної служби, з яких вбачається, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.04.2019 отримала паспорт громадянина України ( НОМЕР_6 )

-речовий доказ: мобільний телефон Xiaоme Redmi Emei НОМЕР_2 , Емеі 2 НОМЕР_3 , сім-картами мобільного зв`язку: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

-висновок комп`ютерно-технічної експертизи №СЕ-19/115-24/20850-КТ від 10.01.2025, відповідно до якого, в пам`яті наданого на дослідження мобільного телефону історію відвідування мережі інтернет, історії дзвінків та смс-повідомлень, історію листування і дзвінків у додатках «Viber» та «Telegram», графічних відеофайлів, за період з 24.02.2022 по 11.11.2022 не виявлено;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2024, проведеного оперативним працівником на виконання доручення слідчого №71/6/373-3089, за участю свідка ОСОБА_23 , які за загальними рисами обличчя впізнали ОСОБА_11 ;

V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з положеннями статті 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. (ст.86 КПК України)

За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Згідно з вимогами цієї статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Аналізуючи вказані надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку, що протокол обшуку від 30.10.2024, складений за наслідками проведеного обшуку за місцем проживання обвинуваченої, речовий доказ - мобільний телефон Xiaоme Redmi, вилучений у обвинуваченої, висновок комп`ютерно-технічної експертизи №СЕ-19/115-24/20850-КТ від 10.01.2025, та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2024, за участю свідка ОСОБА_23 , є неналежними доказами, оскільки вони не містять інформації щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні. Зокрема, з протоколу впізнання вбачається, що свідок впізнала обвинувачену серед інших осіб, разом з цим, інших відомостей, які мають значення для розгляду справи, вказаний протокол не містить. Свідок ОСОБА_23 судом не допитувалась, у зв`язку з чим, суд був позбавлений можливості з`ясувати обставини про її знайомство з обвинуваченою.

Разом з цим, інші надані стороною обвинувачення докази є належні та допустимі, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, та отримані в порядку встановленому КПК України.

Показання свідків суд отримав усно, безпосередньо під час судового провадження, письмові докази також досліджувались судом безпосередньо.

Суд визнає допустимим доказом показання свідка ОСОБА_12 , в частині її обізнаності, що обвинувачена була працівницею «Міграційної служби» окупаційної влади, а саме, що такі відомості вона дізналася від іншої осіб, тобто з чужих слів, оскільки показання свідка в цій частині, які не є визначальними, підтверджуються іншими допустимими доказами.

Слідчі дії у кримінальному провадженні вчиненні уповноваженими особами, у передбачений КПК України спосіб.

Суд приймає та кладе в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_11 , її показання в частині визнання факту роботи в «Міграційній службі» окупаційної влади, протокол огляду від 01.11.2024, яким зафіксовано структуру та працівників «Міграційної служби» окупаційної влади, де наявні відомості про обвинувачену та її посаду, наказ №19 від 12.07.2022, яким ОСОБА_11 призначено на посаду «специалиста отдела паспортной визовой службы управления общественной безопасности ГУ МВД», дату прийому - 12.07.2022, та підставу - її заяву, показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , та протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за їх участі, які впізнали ОСОБА_11 та підтвердили факт, що вона працювала у паспортно-візовій службі окупаційної влади в м.Херсоні. Вказані докази прямо підтверджують зайняття обвинуваченою посади в незаконному правоохоронному органі.

Інші викладені письмові докази, а саме відомості ДМС, протоколи огляду, підтверджують факт, що обвинувачена є громадянкою України, та факт створення на тимчасово окупованій території та діяльність незаконного правоохоронного органу окупаційної влади, у якому обвинувачена займала посаду.

Незаконний орган, мовою оригіналу - «Главное управление МВД Херсонской области», посаду в якому зайняла обвинувачена, створений за зразком аналогічного органу російської федерації. Аналіз положень законодавства рф в сукупності з характером діяльності незаконного органу окупаційної влади - «Главное управление МВД Херсонской области», дає підстави для висновку, що такий незаконний орган виконував функції притаманні правоохоронному органу.

Твердження обвинуваченої, що її діями не завдано ніякої шкоди, і що вона не була атестованим працівником, суд вважає безпідставними та відхиляє їх з огляду на наступне.

Суспільна небезпечність дій, що інкримінуються ОСОБА_11 полягає в тому, що особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади, яка є основою функціонування державного механізму загалом. Саме така форма колабораційної діяльності порівняно з іншими, визнається законодавцем найбільш суспільно небезпечною. Зайнявши посаду у незаконному правоохоронному органі та виконуючи обов`язки, ОСОБА_11 фактично вчинила дії на забезпечення функціонування незаконного правоохоронного органу, а зміст виконаної нею роботи, як і проведення чи не проведення атестації щодо неї, в цьому конкретному випадку не впливає на кваліфікацію її дій.

Показання обвинуваченої про те, що вона не усвідомлювала де працює, суд вважає непереконливими, оскільки, беручи до уваги рівень освіти ОСОБА_11 , її вік, що передбачає наявність у неї базових знань про суспільні норми, обов`язки громадян та загальне розуміння правових заборон, вона не могла не усвідомлювати, що займає посаду в незаконному органі окупаційної влади під час воєнного стану. На обізнаність обвинуваченої з цього питання також вказують свідки та відомості з штатних розстановок, де навпроти анкетних даних ОСОБА_11 , відомостей про підрозділ та її посаду, наявний власноручний підпис про ознайомлення.

Доводи обвинуваченої, що після завершення досудового розслідування її не було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження, суд вважає безпідставними.

Зі змісту статті 290 КПК України вбачається, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

З протоколу про надання доступу до матеріалів кримінального досудового розслідування від 14.01.2025 вбачається, що обвинуваченій, в присутності захисника ОСОБА_24 , надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000457 в 4-х томах. Факт надання стороні захисту всіх матеріалів та ознайомлення з ними підтверджується підписами як захисника, так і самої обвинуваченої. Будь-яких зауважень ОСОБА_11 з цього приводу під час відкриття матеріалів кримінального провадження не висловлювала.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення дотримано вимог, передбачених ст.290 КПК України.

Під час судового розгляду не встановлено обставин на підтвердження того, що дії обвинуваченої вчинено під фізичним чи психічним примусом. Навпаки, досліджені судом докази, зокрема, наказ №19 про призначення обвинуваченої на посаду, який містить відомості, що ОСОБА_11 призначена на посаду за її заявою, в сукупності з показаннями свідків, відомостями правоохоронних органів щодо відсутності звернень обвинуваченої із заявами про вчинення відносно неї кримінальних правопорушень, та висновком судово-психіатричної експертизи, дають підстави стверджувати, що обвинувачена мала вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними, тобто вчинила їх добровільно.

Отже, сукупність досліджених судом достовірних доказів у своєму взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, і вона винна у вчиненні цього кримінального правопорушення.

VI. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

VІІ. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_11 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу винної, яка на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та під час утримання у СІЗО, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, що посягає на захист інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_11 можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства.

З урахуванням особи обвинуваченої, суд вважає можливим призначити їй основне покарання у виді позбавлення волі та додаткове покарання у виді позбавлення права в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.7 ст.111-1 КК України. На думку суду, саме такий розмір покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи тривалість вчинення обвинуваченою суспільно небезпечного діяння, характер її дій, а також відсутність в обвинуваченні посилання на корисливий мотив ОСОБА_11 , суд вважає необхідним не застосовувати до обвинуваченої додаткове покарання у виді конфіскації майна.

VIІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

30.10.2025 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Херсонським міським судом Херсонською області обраний обвинуваченій запобіжний захід продовжувався, востаннє до 06.12.2025.

З метою забезпечення виконання вироку, суд вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.12.2024 на майно ОСОБА_11 , а саме, 1/4 частку на праві приватної спільної часткової власності та на 3/4 частки приватної спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , а також на 1/2 приватної спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , накладено арешт.

Крім того, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.11.2024, накладено арешт на належний обвинуваченій мобільний телефон Xiaоme Redmi Emei НОМЕР_2 , Емеі 2 НОМЕР_3 , сім-картами мобільного зв`язку: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки додаткове покарання у виді конфіскації майна до ОСОБА_11 не застосовується, предмети на які накладено арешт не підлягають спеціальній конфіскації, арешт накладений на таке майно підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, речовий доказ - телефон, після набрання вироком законної сили, необхідно повернути власнику.

Згідно ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта (СЕ -19/115-24/20850-КТ) в сумі 2785 грн. 65 коп. підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правозахисних і правоохоронних органах на строк 10 (десять) років без конфіскації майна.

Початок строку відбування основного покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_11 основного покарання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_11 в строк покарання строк її попереднього ув`язнення з 30 жовтня 2024 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.11.2024 та 23.12.2024 на майно обвинуваченої, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок.

Речовий доказ: мобільний телефонXiaоme Redmi Emei НОМЕР_2 , Емеі 2 НОМЕР_3 , сім-картами мобільного зв`язку: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3