Справа № 308/3470/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2022 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2022 року у рамках кримінального провадження №0000056 від 14 лютого 2022 року було накладено арешт із забороною користування та розпорядження на вилучене в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.02.2022 майно, а саме автомобіль марки «Mercedes Benz», моделі «Vito», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Заявник вважає, що відсутні підстави для арешту вищевказаного майна, яке перебуває у його власності, з моменту вилучення майна минув тривалий час, з транспортним засобом проведено всі необхідні слідчі дії та експертизи, про підозру у вчиненні злочину йому не повідомлялось, за такого відпала потреба в подальшому арешті майна.

Крім того, вказує, що ухвалою слідчого судді від 04.08.2025 скасований арешт в частині заборони користування транспортним засобом, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2022 року на автомобіль марки «Mercedes Benz», моделі «Vito», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та передано зазначене майно на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

Тому, враховуючи викладене, просить скасувати повністю арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2022 року на даний транспортний засіб.

ОСОБА_3 не скористався правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься його заява, згідно якої він просить провести розгляд справи без його участі та задоволити клопотання.

Прокурор не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, заперечень на клопотання не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 14 лютого 2022 року близько 06.00 год., ОСОБА_3 на відрізку автомобільної дороги М-06 «Київ - Чоп», 792 + 264 км., поблизу смт. Середнє Ужгородського району Закарпатської області, в результаті порушення нормативно-правових актів, норм і правил, що стосуються убезпечення дорожнього руху, вчинене відповідальними особою/ми за будівництво, реконструкцію, ремонт чи утримання автомобільних доріг ТОВ «ШБУ-77», потрапив разом зі своєю вагітною дружиною ОСОБА_4 , котра була пасажиром в транспортному засобі «Mercedes-Benz», модель «Vito 115CDI», номерний знак НОМЕР_1 , під його керуванням у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої вони отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а його дитина, яка не народившись померла, автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Далі, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2022 року накладено арешт із забороною користування та розпорядження на вилучене в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.02.2022 майно, а саме автомобіль марки «Mercedes Benz», моделі «Vito», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Одночасно, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 04.08.2025 було скасовано арешт в частині заборони користування транспортним засобом, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2022 року на автомобіль марки «Mercedes Benz», моделі «Vito», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та передано зазначене майно на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду з даним клопотанням заявник зазначає, що вилучений транспортний засіб належить йому особисто, йому не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, з моменту накладення арешту минув тривалий час, з автомобілем проведено всі необхідні слідчі дії та експертизи, натомість доказів на підтвердження необхідності існування накладеного арешту прокурором не надано.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 №475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги те, що власником вищевказаного майна є ОСОБА_3 , який не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, з вилученим транспортним засобом проведені необхідні слідчі дії та експертизи, з моменту накладення арешту минуло більше трьох років, слідчому судді не надано додаткових доказів на підтвердження необхідності існування накладеного арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати повністю арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2022 року по справі №308/3470/22 (номер провадження 1-кс/308/1003/22) на автомобіль марки «Mercedes Benz», моделі «Vito», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1