КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №357/4112/24 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1 апеляційне провадження №11-сс/824/1329/2026 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0001845 від 22 травня 2023 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2025 року клопотання першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001845 від 22 травня 2023 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України - задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0031, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на праві приватної власності у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а також все наявне на ній нерухоме майно (об?єкти незавершеного будівництва) із встановленням заборони внесення змін до Державних реєстрів щодо зміни права власності, а також заборони на її відчуження (продаж, дарування тощо), зміни її конфігурації, а також встановлено наступні заборони:

- заборонено будь-яким органам державного архітектурно-будівельного контролю, в тому числі, але не виключно: ІНФОРМАЦІЯ_2 : розробляти та/або вносити зміни та/або затверджувати містобудівні умови щодо будівництва будь-яких об?єктів на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031; надавати та/або реєструвати будь-які документи, які б надавали право на виконання підготовчих та/або будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031; надавати та/або реєструвати будь-які документи щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031; вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0031.

- заборонено будь-яким іншим юридичним особам та/або фізичним особам та/або фізичним особам-підприємцям та/або громадським формуванням виконувати функції та/або повноваження Замовника будівництва будь-яких об?єктів на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031.

- заборонено ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_4 : затверджувати та/або вносити зміни до Генерального плану села Петропавлівська Борщагівка, затверджувати та/або вносити зміни до Детальних планів території індивідуальної житлової та громадської забудови в селі Петропавлівська Борщагівка, присвоювати адреси об?єктам нерухомого майна, які розміщені на вищевказаній земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на земельну ділянку відмовити.

У мотивування скарги зазначає, що розслідування розпочато на підставі заяви ОСОБА_9 щодо шахрайського заволодіння його коштами ОСОБА_10 , під приводом купівлі квартири, відповідно до заяви ОСОБА_9 , 05 березня 2021 року між ним та ОСОБА_10 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений ОСОБА_11 , приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, р/№ 604 (далі - Попередній договір), згідно з умовами попереднього договору, ОСОБА_10 - продавець, і ОСОБА_9 - покупець, зобов?язалися не пізніше 3-го кварталу 2021 року укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , квартира розташована на третьому поверсі будинку загальною проектною площею 42,90 кв.м., будівництво вказаного багатоповерхового житлового будинку здійснювалося на підставі повідомлення про початок будівельних робіт №KC33 від 15 квітня 2020 року на земельній ділянці площею 0,1617 га, кадастровий номер :01:004:0031, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: адреса_3 (далі - земельна ділянка), дана земельна ділянка належала продавцю ОСОБА_10 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 04 грудня 2019 року, р/№ 1631, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_12 , приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 04 грудня 2019 року, запис про право власності: 34463112, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 224.

Отже, ще до початку будівництва багатоповерхового житлового будинку земельна ділянка з усіма об?єктами незавершеного будівництва та майнові права були предметом шахрайських операції.

Вказує, що слідчий суддя неправомірно виснував, що земельна ділянка, яка належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », є об`єктом кримінально протиправних дій; як вбачається з самої ухвали про арешт майна, предметом злочину є грошові кошти, якими шляхом шахрайства заволодів підозрюваний ОСОБА_10 .

Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які надані прокурором в обґрунтування свого клопотання, відсутні докази, що об`єкти нерухомого майна, набуті кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, та існування правової підстави для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів відсутня, в даному випадку нерухоме майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001845 від 22 травня 2023 року, не відповідає критеріям речових доказів, передбачених статтею 98 КПК України.

Звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні №0001845 від 22 травня 2023 року прокурор не звертався з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_10 , проте чомусь вирішив накласти арешт на майно юридичної особи, яка до ОСОБА_10 не має ніякого відношення і за його дії відповідальності не несе, жодної ухвали про накладення арешту на майно підозрюваного, в ЄДРСР немає, хоча йому на праві власності належить близько 29 об?єктів нерухомого майна.

Таким чином, накладення арешту на майно ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість накладення арешту на майно підозрюваного є безпідставним й свідчить про те, що прокурором не доведено співрозмірність саме такого втручання у право власності завданням кримінального провадження.

Зазначає, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001845 зупинено вже понад шість місяців, а підозрюваний знаходиться за межами України та оголошений в міжнародний розшук, з дня постановлення ухвали про арешт належного ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майна - пройшло вже понад сім з половиною місяців, за цей період часу слідчі або прокурор з будь-якими запитами (вимогами) до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не зверталися, тим більше, не було жодних ухвал про тимчасовий доступ до речей/документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », після допиту директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про який йдеться в ухвалі, більше жодних допитів не було, посадові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не є підозрюваними/обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні, товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не являється юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, отже, версія органу досудового розслідування про те, що майно, зазначене в ухвалі про арешт майна, є предметом, доказом злочину, об?єктом кримінально протиправних дій, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні статті 86 КПК України доказами.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту зазначеного у клопотанні майна на час звернення із клопотанням про скасування арешту майна відпали, тоді як слідчим, прокурором не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за процесуального керівництва Білоцерківської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001845 від 22 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалося слідчим відділом Бучанського РУП ГУНІ в Київській області за процесуального керівництва Києво-Святошинської окружної прокуратури.

У подальшому, постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури від 12 жовтня 2023 року здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчим Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Розслідування розпочато на підставі заяви ОСОБА_9 щодо шахрайського заволодіння його коштами ОСОБА_10 , під приводом купівлі квартири.

Відповідно до заяви ОСОБА_9 , 05 березня 2021 року між ОСОБА_9 укладено Попередній договір з громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тимчасова посвідка на постійне проживання серія НОМЕР_3 , видана ВГІРФО Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві 23 лютого 2011 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Зазначений договір посвідчено ОСОБА_11 , приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області, р/N? 604 (далі - Попередній договір).

Згідно з умовами Попереднього договору, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 р/№ 604, ОСОБА_10 - Продавець, і ОСОБА_9 - Покупець, зобов?язалися не пізніше 3-го кварталу 2021 року укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 . Квартира розташована на третьому поверсі будинку загальною проектною площею 42,90 кв. м.

Згідно з пунктом 2.1. Попереднього договору, сторонами погоджено вартість квартири, за яку вона буде продана у розмірі не менше 972972 (дев?ятсот сімдесят дві тисячі дев?ятсот сімдесят дві) гривень 00 копійок, що є еквівалентно 34749 (тридцять чотири тисячі сімсот сорок дев?ять) доларів США 00 центів згідно з готівковим курсом долара США до гривні, встановленим на веб-порталі ІНФОРМАЦІЯ_6 на момент укладання договору.

Відповідно до пункту 2.3. Попереднього договору загальна вартість квартири становить 972972 (дев?ятсот сімдесят дві тисячі дев?ятсот сімдесят дві) гривень 00 копійок, що є еквівалентно 34749 (тридцять чотири тисячі сімсот сорок дев?ять) доларів США 00 центів доларів США.

Згідно з пунктом 2.8.1. Попереднього договору, забезпечувальний платіж у розмірі 972972 (дев?ятсот сімдесят дві тисячі дев?ятсот сімдесят дві) гривень 00 копійок, що є еквівалентно 34749 (тридцять чотири тисячі сімсот сорок дев?ять) доларів США 00 центів доларів США сплачено Покупцем Продавцю в момент укладання Сторонами Попереднього договору.

Відповідно до пункту 3.2. Попереднього договору, Продавець ОСОБА_10 зобов'язався не пізніше ІІІ кварталу 2021 року укласти Основний договір квартири. Згідно з пунктом 3.4. Продавець зобов`язався забезпечити введення Багатоквартирного житлового будинку в експлуатацію в І кварталі 2021 року, а також забезпечити підключення Багатоквартирного житлового будинку до основних систем комунікацій, в тому числі: газопостачання, електропостачання, водопостачання, каналізування та здійснити благоустрій прибудинкової території у ІІ кварталі 2021 року, який знаходиться на стадії будівництва та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Будівництво вказаного багатоповерхового житлового будинку здійснювалося на підставі повідомлення про початок будівельних робіт №KC33 від 15 квітня 2020 року на земельній ділянці площею 0,1617 га, кадастровий номер :01:004:0031, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі - земельна ділянка).

Дана Земельна ділянка належить Продавцю ОСОБА_10 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 04 грудня 2019 року р/№ 1631, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_13 , приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 04 грудня 2019 року, запис про право власності: 34463112, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 224.

Отже, ще до початку будівництва багатоповерхового житлового будинку - земельна ділянка з усіма об?єктами незавершеного будівництва та майнові права були предметом шахрайських операції.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2025 року клопотання першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001845 від 22 травня 2023 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України - задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0031, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на праві приватної власності у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а також все наявне на ній нерухоме майно (об?єкти незавершеного будівництва) із встановленням заборони внесення змін до Державних реєстрів щодо зміни права власності, а також заборони на її відчуження (продаж, дарування тощо), зміни її конфігурації, а також встановлено наступні заборони:

- заборонено будь-яким органам державного архітектурно-будівельного контролю, в тому числі, але не виключно: ІНФОРМАЦІЯ_2 : розробляти та/або вносити зміни та/або затверджувати містобудівні умови щодо будівництва будь-яких об?єктів на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031; надавати та/або реєструвати будь-які документи, які б надавали право на виконання підготовчих та/або будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031; надавати та/або реєструвати будь-які документи щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031; вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0031.

- заборонено будь-яким іншим юридичним особам та/або фізичним особам та/або фізичним особам-підприємцям та/або громадським формуванням виконувати функції та/або повноваження Замовника будівництва будь-яких об?єктів на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031.

- заборонено ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_4 : затверджувати та/або вносити зміни до Генерального плану села Петропавлівська Борщагівка, затверджувати та/або вносити зміни до Детальних планів території індивідуальної житлової та громадської забудови в селі Петропавлівська Борщагівка, присвоювати адреси об?єктам нерухомого майна, які розміщені на вищевказаній земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031.

З таким висновком слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_7 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як установлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0031, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на праві приватної власності у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), з тих підстав, що вказана земельна ділянка у встановленому законом порядку визнана речовим доказом у межах кримінального провадження №0001845 від 22 травня 2023 року, та відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

Також слідчим суддею правильно встановлено, що прокурором у клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що вказана земельна ділянка має відношення до кримінального провадження, може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищезазначену земельну ділянку, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна може призвести до його пошкодження, псування, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів уважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на земельну ділянку, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », колегією суддів не встановлено.

Аргументи адвоката ОСОБА_7 про те, що за матеріалами, які надані прокурором в обґрунтування свого клопотання, відсутні докази, що об`єкти нерухомого майна, набуті кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, та існування правової підстави для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів відсутня, в даному випадку нерухоме майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001845 від 22 травня 2023 року, не відповідає критеріям речових доказів, передбачених статтею 98 КПК України, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вказане у клопотанні та вилучене майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже дане майно відповідає ознакам, зазначеним у статті 98 КПК України, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Посилання скаржника на те, що розслідування розпочато на підставі заяви ОСОБА_9 щодо шахрайського заволодіння його коштами ОСОБА_10 , під приводом купівлі квартири, відповідно до заяви ОСОБА_9 , 05 березня 2021 року між ним та ОСОБА_10 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений ОСОБА_11 , приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, р/№ 604 (далі - Попередній договір), згідно з умовами попереднього договору, ОСОБА_10 - продавець, і ОСОБА_9 - покупець, зобов?язалися не пізніше 3-го кварталу 2021 року укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , квартира розташована на третьому поверсі будинку загальною проектною площею 42,90 кв.м., будівництво вказаного багатоповерхового житлового будинку здійснювалося на підставі повідомлення про початок будівельних робіт №KC33 від 15 квітня 2020 року на земельній ділянці площею 0,1617 га, кадастровий номер :01:004:0031, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: адреса_3 (далі - земельна ділянка), дана земельна ділянка належала продавцю ОСОБА_10 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 04 грудня 2019 року, р/№ 1631, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_12 , приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 04 грудня 2019 року, запис про право власності: 34463112, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 224, не заслуговують на увагу суду з огляду на те, що питання законності набуття права власності на земельну ділянку підлягає встановленню і перевірці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З огляду на положення частин другої, третьої статті 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Інші зазначені в апеляційні скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень статей 170, 172-173 КПК України.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам частини п`ятої статті 173, статті 372 КПК України та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2025 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4