Справа № 203/7889/25
Провадження №1-кп/0203/2487/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року місто Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження ЄРДР №0000266 від 05.09.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом в посаді начальника зміни станції фельд`єгерсько-поштового зв`язку А військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "старший сержант", раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у посаді начальника зміни станції фельд`єгерсько-поштового зв`язку А військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за №576, та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, навесні 2025 року, перебуваючи на Покровському напрямку Донецької області (більш точне місце не встановлено) та, виконуючи завдання за невстановленими під час досудового слідства обставинами, заволодів наступними речами: один предмет схожий на корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням «663 11-25 Т» та один предмет схожий на запал типу УЗРГМ з маркуванням «51-70 УЗРГМ», після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на носіння, придбання знайдених ним предметів.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне носіння вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, а також розуміючи, що він не має передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаними предметами, поклав їх до належного йому рюкзака, здійснивши таким чином придбання вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_4 05 вересня 2025 року (більш точний час не встановлено), реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, що знаходились у його рюкзаку, з місця дислокації військової частини, а саме з АДРЕСА_2 направився у частину щорічної основної відпустки до м. Тернопіль, здійснивши таким чином носіння вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

05 вересня 2025 року у період часу з 12:55 год. до 13:30 год. працівниками поліції на території залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: один конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 з маркуванням «663 11-25 Т», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, один уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ з маркуванням «51-70 УЗРГМ» промислово виготовлений, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та для здійснення вибуху, які ОСОБА_4 придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. При цьому суду пояснив, що весною 2025 року, виконуючи завдання на Покровському напрямку під обстрілами, дронами, знайшов гранату типу Ф1 в пакеті, поклав до рюкзаку, забув про неї, командира не повідомив. 05.09.2025 їхав у відпустку з Дніпропетровської області додому, в рюкзаку мав гранату і на залізничному вокзалі вказаний запал та корпус гранати в розібраному стані було вилучено поліцейськими. Розуміє, що виходячи з позицій, мав здавати зброю, боєкомплект, перевірити речі, однак не зробив цього. Дозволу на придбання та носіння вказаних предметів не мав.

Обвинувачений не оспорює фактичних обставин кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, в подальшому подібного не допустить, просив дати шанс йому на виправлення.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю підтверджує обставини кримінального правопорушення, не заперечує їх, учасники не оспорюють кваліфікацію дій обвинуваченого та доказів кримінального провадження, не мають наміру оскаржувати їх в апеляційному порядку, суд, заслухав прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд доходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин, є військовослужбовцем, за місцем несення військової служби характеризується позитивно, бере участь в бойових діях, раніше не судимий, має малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття, що ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності понести кримінальну відповідальність.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України.

В той же час, суд враховує, що ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення будь - яких протиправних проступків не вчиняв, від органів досудового розслідування та суду не ухилявся, протягом кримінального провадження добросовісно виконував обов`язки обвинуваченого, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю та встановленню обставин злочину, що значною мірою сприяло встановленню істини у кримінальному провадженні, наразі проходить військову службу та захищає державу, має статус учасника бойових дій.

Враховуючи викладені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, а також конкретні обставини кримінального провадження, які в своїй єдності й сукупності знижують ступінь небезпечності особи для суспільства, суд вважає, що від відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду, саме звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства, що захищаються та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Запобіжний захід під час досудового розслідування не застосовувався.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Разом з тим, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні визнано корпус гранати Ф-1 з запалом УЗРГМ згідно з актом знешкодження вибухових матеріалів від 12.03.2025 під час проведення експертизи знищено, відтак, суд не вирішує долю вказаних речових доказів.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 395, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст. 76 КК України на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази відеозаписи на двох дисках DVD-R для лазерних систем зчитування з надписом MyMEDIA My DVD-R 4.7 GB/120 min з камери відеоспостереження в центральному холі приміщення вокзалу та бодікамер поліцейських, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-25/35839-ВТХ від 15.10.2025 у розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 80 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1