Справа № 450/5947/25 Провадження № 1-кс/450/35/26
УХВАЛА

"21" січня 2026 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000905 від 11.12.2025 року за ч.2 ст. 15 п.5 ч.2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

суб`єкт звернення просить накласти арешт на речовий доказ у даному кримінальному провадженні внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000905, який були вилучено в ході проведення обшуку, а саме на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», VIN: НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_8 .

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали просили таке задовольнити, прокурор зазначив, що підставою для арешту майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів.

Представники власника майна адвокати ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. ОСОБА_6 подав додаткові письмові прояснення та заперечення на клопотання про арешт майна, в яких зазначив, що слідчим належним чином не обґрунтовано клопотання, усе клопотання зводиться до фабули кримінального провадження, і не встановлено жодного зв`язку між тим, що належний ОСОБА_8 автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», VIN: НОМЕР_1 використовувався іншою особою на ім`я ОСОБА_9 . Крім того зазначає, що автомобіль про арешт якого клопоче слідчий, був вилучений в ході проведення обшуку автомобіля, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.12.2025 року в якій вказано конкретний обсяг пошуку, при цьому автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», VIN: НОМЕР_1 не вказаний як відшукуваний предмет, що може бути вилучений. Зазначає, що обшук автомобіля був проведений з суттєвим порушенням оскільки був виконаний не слідчими, які вказані в ухвалі слідчого судді від 30.12.2025 року, а іншими оперативними працівниками. Таким чином орган досудового розслідування без будь-яких законних підстав здійснив вилучення належного ОСОБА_8 транспортного засобу та визнання його речовим доказом адже мета обшуку, яка була первинно заявлена слідчому судді Пустомитівського районного суду Львівської області не знайшла свого підтвердження під час проведення обшуку. Правовою підставою арешту майна слідчий зазначає постанову про визнання автомобіля речовим доказом, однак не вказує ні дати такої постанови ні мотиви її винесення. З огляду на викладене просив відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль та зобов`язати слідчого повернути такий власнику.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши клопотання та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання, слід відмовити з наступних підстав :

Згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2025 приблизно о 04:00 год, невстановлена особа, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, використовуючи невідомий безпілотний літаючий апарат, здійснила замах на умисне вбивство вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб, шляхом скерування невідомого безпілотного літаючого апарату в дах будинку АДРЕСА_1 , де в цей час перебували ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в наслідок якого відбувся вибух та було пошкоджено дах будинку та одна з кімнат.

Так на виконання доручення у слідче відділення ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від УКР ГУНП у Львівській області надійшов рапорт з якого вбачається, що в ході проведення слідчих розшукових дій на місці вчинення злочину було отримано інформацію, про конфлікт, який відбувся між ОСОБА_10 та групою невідомих осіб, який мав місце 10.12.2025 в одному із кафе в центральній частині міста. В ході конфлікту відбулась словесна перепалка між ОСОБА_10 та особою на ім`я ОСОБА_14 , під час якої останній взяв телефон, почав дзвонити та у подальшому запропонував ОСОБА_10 поговорити з невідомим абонентом по телефону. Під час спілкування, ОСОБА_10 зрозумів, що спілкується із ОСОБА_15 , який в свою чергу нецензурно висловлювався в його бік та погрожував.

З метою підтвердження даної інформації було здійснено відпрацювання камер зовнішнього відеоспостереження в центральній частині міста в ході чого було підтверджено інформацію про перебування ОСОБА_10 в центральній частині м. Львова та відвідування ним низки закладів із невідомими особами, а саме: 10.12.2025 17:00:09 ОСОБА_10 приїхав в центральну частину міста та увійшов до ТЦ «Магнус», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шпитальна, 1, де о 17:02 год при виході із вказаного торгового центру зустрівся із невідомим чоловіком, який є його знайомим. У подальшому ОСОБА_10 із вказаним невідомим чоловіком прослідували центральною частиною міста, зокрема по просп. Свободи у м. Львові, та о 17:12 год прослідували повз собор Павла і Петра в бік кафе «Відень». О 17:13 год ОСОБА_10 та невідомий чоловік 0 17:13 год ввійшли до кафе «Віденська кава», що за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 12, де і перебували до 17:46 год. У подальшому прогулюючись центральною частиною м. Львова, при цьому відвідуючи магазини та близько 18:09 год, перебуваючи по вул. І. Підкови у м. Львові зустріли третього невідомо чоловіка, із яким разом у трьох продовжили прогулянку, при цьому слідуючи у напрямку пл. Ринок у м. Львові. Після чого, о 18:53 год направилися до кафе «Світ кави», що по вул. Катедральній, 6 у м. Львові, де передували по 19:11 год. вийшовши із вказаного кафе, направилися у зворотньому напрямку тим самим маршрутом, та знову зайшли до кафе «Віденська кава», що за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 12.

У подальшому, в ході відпрацювання отриманої інформації встановлено, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Старе Село, є кримінальним авторитетом, у злочинному світі має прізвисько « ОСОБА_17 » та був фігурантом по матеріалах кримінального провадження внесених до ЄРДР № 0000622 від 12.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, та його довіреною особою є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є обвинуваченим по матеріалах кримінального провадження № 0000622 від 12.06.2024. Також, встановлено, що ОСОБА_9 є керівником ТНП «ТРАНС», яка знаходиться по вул. Стуса в с. Солонка, Львівського району, Львівської області.

Разом із тим встановлено, що на передодні вчинення злочину, а саме о 03:11 год 11.12.2025 ОСОБА_9 на своєму автомобілі «Toyota Land Cruiser» із номерним знаком НОМЕР_2 виїхав від місця свого проживання та попрямував у напрямку розташування ТОВ «Хазард» та ТзОВ «ТНП-Транс», що в с. Солонка по вул. Стуса Львівського району Львівської області. О 03:33 год. вказаний автомобіль проїхав під мостом в бік території ТОВ «Хазард» та ТзОВ «ТНП-Транс», що в с. Солонка по вул. Стуса Львівського району Львівської областіщо в с. Солонка Львівського району Львівської області. О 03:33 год. вказаний автомобіль проїхав під мостом в бік території ТОВ «Хазард». У подальшому, о 04:08 год автомобілі «Toyota Land Cruiser» повертається у зворотньому напрямку, та слідує до виїзду, а о 04:23 год приїхав до вул. Садової в смт. Рудне.

Крім того, на камерах відеоспотереження було зафіксовано, що після вчинення злочину разом із транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser» чорного кольору із реєстраційний номер НОМЕР_2 в парі рухався транспортний засіб марки «BMW», днз. НОМЕР_3 .

Так згідно мотивованого рапорта старшого оперуповноваженого УКР ГУНП у Львівській області ОСОБА_18 та протоколу огляду речей із відеоінформацією вбачається, що проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_9 під час використування автомобіля марки «Toyota land Cruiser», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_4 , із державним номерним знаком НОМЕР_5 , використовує номерні знаки НОМЕР_2 , які згідно відомостей ГСЦ НАІС МВС України востаннє були зареєстровані на транспортному засобі марки «Kia Carens», та на даний час ні одному із автомобілів не належить.

11.12.2025 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 за ознаками криманального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 п.5 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.12.202025 року клопотання слідчого слідчого відділення поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_19 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про проведення обшуку кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000905 від 11.12.2025 року за ч.2 ст. 15 п.5 ч.2 ст. 115 КК України, задоволено частково та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», VIN: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , власником якого являється ОСОБА_8 , з метою пошуку знаряддя вчинення злочину, а саме: виявлення та вилучення речей та предметів, БПЛА та їх комплектуючі, запчастини та складові, а також речі, які можуть допомогти ідентифікувати особу злочинця, а саме: засоби телефонного зв`язку, сім-карти, записники, фотоапарати, відеокамери, флешносії та графічні зображення, зброя та інші заборонені в обігу речі.

Як вбачається з протоколу обшуку 15.01.2026 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_20 , проведено обшук автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», VIN: НОМЕР_4 , в ході проведення якого було вилучено автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», VIN: НОМЕР_4 .

Постановою слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_20 від 16.01.2025 року вищевказаний автомобіль визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, місцем зберігання якого визначено арешт майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою м. Львів, вул. Конюшинна,15.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Протоколу №1 (1952 рік) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;перелік і види майна, що належить арештувати;документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу (ч. 2 ст. 171 КПК України).

Як вбачається, з клопотання сторони обвинувачення, накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», VIN: НОМЕР_1 є необхідним в цілях забезпечення його збереження та недопущення власником чи іншими особами його переховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження, знищення власником чи іншими особами , який визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, що в подальшому не дасть можливість провести ряд слідчих дій, судових експертиз з метою встановлення всіх обставин події.

Водночас, слідчий суддя критично оцінює та вважає неспроможними доводи сторони обвинувачення щодо необхідності накладення арешту на вилучений автомобіль, оскільки слідчим у клопотанні, прокурором в судовому засіданні не доведено, які сліди чи речі можуть бути здобуті в означеному автомобілі оскільки будь яких слідів чи речей під час обшуку не було виявлено та не було вилучено.

Посилання сторони обвинувачення на той факт, що вилучене майно є речовим доказом є формальним, без жодних обґрунтувань. Слідчий суддя звертає увагу, що прокурор не надав будь яких доказів щодо причетності ОСОБА_8 до скоєння злочину, та який він має статус в рамках даного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ухвали слідчого судді від 30.12.2025 року дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», VIN: НОМЕР_4 , був наданий з метою пошуку знаряддя вчинення злочину, а саме: виявлення та вилучення речей та предметів, БПЛА та їх комплектуючих, запчастин та складових, а також речей, які можуть допомогти ідентифікувати особу злочинця, а саме: засоби телефонного зв`язку, сім-карти, записники, фотоапарати, відеокамери, флешносії та графічні зображення, зброя та інші заборонені в обігу речі.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що сам по собі факт визнання майна речовим доказом, не доводить тих обставин, що зазначене майно повністю відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Враховуючи, що слідчим в своєму клопотанні не було обґрунтовано необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання останнього задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги представника власника майна про зобов`язання повернути майно, суд звертає увагу на те, що у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, додаткове вирішення зазначеного питання, шляхом надання окремого розпорядженням щодо повернення майна не пердбачено.

Керуючись ст.ст. 98, 170,171,172, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000905 від 11.12.2025 року за ч.2 ст. 15 п.5 ч.2 ст. 115 КК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1