Провадження № 11-сс/4808/458/25
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2025 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 грудня 2025 року включно в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що, з огляду на надані докази органу досудового розслідування, в діях підозрюваного відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3,4,6 ст. 152 КК України. Так, в матеріалах провадження наявні висновки судово-медичних експертиз потерпілих №212,213,214, з яких випливає, що жодних тілесних ушкоджень у потерпілих не виявлено та не підтверджено статевого акту із жодною потерпілою. Показання потерпілих є непослідовними, одна з потерпілих вказує на те, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння і не пам`ятає деяких деталей. Жоден з допитаних свідків не підтвердив факту зґвалтування. Виходячи з вищенаведеного, немає підстав вважати, що підозра є обґрунтованою.

Щодо інших обставин, які встановлені судом, то випливає, що підозрюваний має сталий соціальний зв`язок, постійне місце проживання, на утриманні батьків пенсіонерів, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Доказів впливу на потерпілих та свідків на сьогоднішній день органом досудового розслідування не надано.

В поданому клопотанні стороною досудового розслідування не обґрунтовано неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд провадження.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора, просили задовольнити вимоги апеляційної скарги.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважала можливим проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 18.04.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України.

31 грудня 2021 року слідчим складено та прокурором погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ч. 6 ст.152 КК України. У зв`язку із неможливістю вручення письмового повідомлення у день його складення особисто ОСОБА_7 , вказане повідомлення того ж дня вручено у спосіб та у порядку вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 06 липня 2021 року о 07:55 год., а саме: авіарейсом THY0442, який прямував Львів Стамбул, покинув межі території України, дані про його повернення в Україну відсутні, що підтверджується інформацією інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон.

Постановою слідчого від 17 січня 2022 року в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 оголошено в розшук .

18 січня 2022 року з метою організації міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_7 , слідчим винесено постанову про оголошення останнього в міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20 січня 2022 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ході досудового розслідування, від Федерального бюро розслідувань США отримано інформацію про заплановане проведення депортації до України 18.11.2025 року о 10:00 год. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Медика-Шегині (Львівська область) громадян України, серед яких є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується ГУНП в Івано-Франківській області для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 152 та ч. 6 ст. 152 КК України.

18 листопада 2025 року ОСОБА_7 затримано та проведено його конвоювання до органу досудового розслідування.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , згідно ст. 12 КК України, належать до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення яких відповідно до санкції ч. 6 ст. 152 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі.

В межах зазначеного кримінального провадження 18 листопада 2025 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого та застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 грудня 2025 року включно.

Дослідивши клопотання слідчого та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, дослідивши долучені до матеріалів клопотання документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, які викликають підозру, не повинні бути такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування (справа Мюррей проти Сполученого Королівства).

Доводи захисника підозрюваного щодо невинуватості у вчиненні правопорушень, враховуючи стадію, на якій знаходиться розгляд провадження, не можуть бути безпосередньо перевірені слідчим суддею або судом, але можуть і повинні бути перевірені органом досудового слідства під час проведення досудового розслідування.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на даній стадії розслідування слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження запобіжного заходу, та не має права вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду по суті, а саме питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності підозри ОСОБА_7 , колегія суддів вважає необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.,1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, підставами вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є те, що він усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до нього може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення його вини.

Слідчий суддя правильно зазначив про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування зазначено про те, що ОСОБА_9 вів переписку із однією з потерпілих через свій мобільний телефон, який на даний час не віднайдений.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що на даний час існує ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Підставами вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що підозрюваний ніде не працює, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя правильно вказав про існування ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки на це вказують обставити вчиненого кримінального правопорушення, яке розслідується у цьому кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у їх вчиненні.

Колегія суддів вважає, що обставини, які зазначені захисником підозрюваного в апеляційних доводах щодо наявності міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, на утриманні батьків пенсіонерів, відсутність судимостей, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду, який, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 не визначив розмір застави, оскільки йому інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування і такий запобіжний захід на даний час досудового розслідування не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5