Провадження №: 1-кс/755/4457/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001096 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення на майно із забороною відчуження, розпорядження, користування будь-які реєстраційні дії з метою збереження речових доказів та їх подальшого експертного дослідження у кримінальному провадженні, яке вилучено, під час огляду місця події від 15.11.2025 року за адресою: м. Київ, вул. Георгія Нарбута, а саме посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , видане 30.04.2024 року на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено до спец. пакету ICR0126983 та завірено підписами понятих.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні відділу дізнання Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001096 від 16.11.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході проведення дізнання встановлено, що 15.11.2025 року до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт працівника поліції про те що, 15.11.2025 року о 14 год. 06 хв. за адресою: м. Київ, вул. Георгія Нарбута поблизу зупинки громадського транспорту "Парк Перемоги" при перевірці документів у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 з явними ознаками підробки. (ЄО 85418 від 15.11.2025).

Так, 16.11.2025 року відповідно до ч. 3 ст. 237 КПК України, старшим дізнавачем відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за адресою: м. Київ, вул. Георгія Нарбута, було проведено огляд місця події, в присутності ОСОБА_6 , у якого було виявлено та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , видане 30.04.2024 року на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено до спец пакету ICR0126983 та завірено підписами понятих.

17.11.2025 року допитано в якості свідка командира взводу 1 роти 1 батальйону 2 ППОП № 2 ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 останній повідомив, що 16.11.2025 року, близько 14 год. 06 хв., під час патрулювання Дніпровського району у складі автопатруля «Фонд 209», біля зупинки громадського транспорту «Парк Перемоги» було помічено особу чоловічої статі мобілізаційного віку, підійшовши до нього для перевірки документів згідно ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» вищевказана особа надала довідку про звільнення з місць позбавлення волі на ім`я ОСОБА_6 , який зі слів мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказана особа повідомила, що в минулому є військовослужбовцем та має при собі посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , видане 30.04.2024 року на ім`я ОСОБА_5 , після візуального огляду вищевказаного посвідчення виявлено ознаки підробки, а саме інше ім`я ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_6 пояснив, що знайшов дане посвідчення, після чого самостійно переклеїв власну фотокартку, щоб в подальшому використовувати у власних цілях. Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Дніпровського УП для подальшого розбору.

17.11.2025 року допитано в якості свідка поліцейського ППОП № 2 ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній повідомив, що 16.11.2025 року, близько 14 год. 06 хв. під час патрулювання Дніпровського району у складі автопатруля «Фонд 209», біля зупинки громадського транспорту «Парк Перемоги» було помічено особу чоловічої статі мобілізаційного віку, підійшовши до нього для перевірки документів згідно ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» вищевказана особа надала довідку про звільнення з місць позбавлення волі на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зі слів мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказана особа повідомила, що в минулому є військовослужбовцем та має при собі посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданий 30.04.2024 року на ім`я ОСОБА_5 , після візуального огляду вищевказаного посвідчення виявлено ознаки підробки, а саме інше ім`я ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_6 пояснив, що знайшов дане посвідчення, після чого самостійно переклеїв власну фотокартку, щоб в подальшому використовувати у власних цілях. Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Дніпровського УП для подальшого розбору.

15.11.2025 року старшим дізнавачем відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 відібрано пояснення у ОСОБА_6 , останній пояснив, що 12.11.2025 року, прямуючи додому, на кінцевій зупинці громадського транспорту № 465 знайшов сумку чорного кольору, яка була порожня, коли останній подивився в маленьку кишеню та виявив, що всередині знаходиться документ, роздивившись його, зрозумів, що це посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданий 30.04.2024 року на ім`я ОСОБА_5 , так ОСОБА_6 вирішив забрати дане посвідчення собі для подальшого використання. В подальшому, ОСОБА_6 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов власну фотокартку та самостійно, за допомогою клею, переклеїв фотокартку в вищевказаному посвідченні на власну фотокартку, після чого протягом трьох днів ОСОБА_6 користувався даним посвідченням у власних цілях.

З метою забезпечення збереження речових доказів, було вилучено посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , видане 30.04.2024 року на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено до спец пакету ICR0126983 та завірено підписами понятих, який надає органу досудового розслідування сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний паспорт громадянина України може бути предметом кримінального правопорушення і на ньому можуть міститись сліди його вчинення, а також дають можливість припускати можливість вчинення інших предикатних злочинів, зокрема пособництво у вчинені кримінального проступку, чи інших, перевірка та дослідження яких є обов`язком органу досудового розслідування.

Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені на стадії досудового розслідування виникла необхідність забезпечення арешту та вилучення посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , видане 30.04.2024 року на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено до спец пакету ICR0126983 та завірено підписами понятих, з ознаками підробки, з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, які можуть бути використаний органами досудового розслідування як доказ у вказаному кримінальному провадженні, для встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

17.11.2025 року дізнавачем відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 в порядку статті 98 КПК України було винесено постанову про визнання речових доказів, якою посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , видане 30.04.2024 року на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено до спец.пакету ICR0126983 та завірено підписами понятих, було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В даному випадку метою накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно є збереження речових доказів, з метою подальшого проведення експертного дослідження - проведення відповідних судових експертиз з метою формування подальшої доказової бази для доведення вини особи та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні дізнавач клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити його у повному обсязі.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши думку дізнавача, дійшов такого висновку.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0001096 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Постановою дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 17 листопада 2025 року, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , видане 30.04.2024 на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено до спец. пакету ICR0126983 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001096 від 16.11.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказані предмети є тимчасово вилученим майном, а тому на зазначене майно може бути накладений арешт, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину.

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 168, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження, користування будь-які реєстраційні дії з метою збереження речових доказів та їх подальшого експертного дослідження у кримінальному провадженні, яке вилучено, під час огляду події від 15.11.2025 року за адресою АДРЕСА_2 , а саме: посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , видане 30.04.2024 року на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено до спец.пакету ІСR0126983 та завірено підписами понятих.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: