Справа № 465/7166/25
У Х В А Л А

Іменем України

"08" січня 2026 р.

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності,

під час розгляду кримінального провадження № 0000369 від 13.08.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки м.Львова, громадянки України, із зареєстрованим та фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова на стадії підготовчого провадження знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої, діючи в її інтересах, звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Відповідне письмове клопотання долучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні, обвинувачена клопотання підтримала, просила його задовольнити, зазначивши про те, що підстави звільнення від кримінальної відповідальності та наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав обвинуваченій зрозумілі, як і безумовна можливість судового розгляду з вирішенням справи по суті.

Прокурор у судовому засідання проти задоволення клопотання не заперечував, зважаючи на відсутність законодавчо встановлених перешкод.

Заслухавши обвинувачену на підтримку заявленого клопотання, захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, повторно роз`яснивши обвинуваченій суть обвинувачення і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, а також безумовну можливість продовження судового розгляду в загальному порядку та обов`язком прокурора довести винуватість поза розумним сумнівом, також роз`яснивши обвинуваченій правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2, 3 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона, діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, з метою безпідставного отримання права керування транспортними засобами, всупереч порядку отримання посвідчення водія, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2001 №1306, з мотивів уникнення проходження медичного огляду у встановленому порядку, а також підготовки, відповідно до встановлених планів і програм та складання теоретичного і практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС, достеменно знаючи, що п. 2.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2001 №1306, передбачено обов`язок водіїв механічних транспортних засобів мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у вересні 2017 року, по вулиці Данила Апостола, 11 у місті Львові надала невстановленій досудовим розслідуванням особі, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, свої особисті анкетні дані для виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В» та ОСОБА_6 , при цьому усвідомлювала, що зазначена невстановлена особа не має права видавати такий документ.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво при підробленні офіційного документа, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи, з метою його використання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження подія кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце у вересні 2017 року.

Злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України, з огляду на приписи ст. 12 КК України (у редакції, яка діяла на момент його вчинення) є злочином невеликої тяжкості, оскільки найбільш суворим покаранням за його вчинення є обмеження волі на строк до двох років, а на момент розгляду справи в суді - кримінальним проступком.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років

Тож, станом на час розгляду клопотання минуло більше 3 (трьох) років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

В матеріалах справи відсутні дані про судимості обвинуваченої, а відтак і про переривання строків давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, а також про ухилення обвинуваченої від досудового розслідування або суду, що могло б вплинути на зупинення строків давності згідно з ч. 2 ст. 49 КК України.

Постановою від 06.12.2021 у справі № 521/8873/18 Верховним Судом сформульовано правовий висновок, відповідно до якого за змістом приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності. На підставах, передбачених ст. 49 КК України, особа також може бути звільнена судом від покарання (ч. 5 ст. 74 КК України), зокрема у випадку, коли особа заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження з цієї підстави. Слід звернути увагу на те, що імперативний обов`язок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності покладено на суд, а не на підозрюваного, обвинуваченого чи захист, які мають право заявити відповідне клопотання. Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального права, суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно до положень ст. 285 КПК України роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Нероз`яснення судом першої чи апеляційної інстанцій відповідно до вимог ст. 285 КПК України зазначених обставин є порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Також суд бере до уваги, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

При цьому, визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину. Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №552/5595/18.

Крім цього, як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.05.2025 у справі №709/2049/17 положеннями КПК України не передбачено імперативних норм, які зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування ст. 49 КК України встановлювати фактичні обставини справи, оскільки для суду розгляд такого клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є першочерговим. Якщо клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності було подано в ході судового розгляду справи по суті, під час або після стадії з`ясування обставин та перевірки їх доказами (ст. 363 КПК України), то суд за результатами розгляду цього клопотання, установивши наявність підстав для застосування положень ст. 49 КК України, у своєму рішенні може (однак не зобов`язаний) установити факт скоєння обвинуваченим інкримінованого йому кримінально караного діяння та наявність у його діях складу злочину.

Однак, указане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження.

За даних обставин відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим. Відтак, клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення, - задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та її захиснику.

Повний текст ухвали виготовлено 08.01.2026.

Суддя: ОСОБА_1