Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2074/25
Провадження № 1-кп/644/556/25
ВИРОК

Іменем України

06 листопада 2025 року м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000067 від 08.02.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Сарата, Саратського району, Одеської області, громадянка України, українка, одружена, з середньою-спеціальною освітою, яка має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025 приблизно о 08:50 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись у приміщенні кабінету директора КП «Харківська Гімназія №88», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Генерала Момота, 8, де на грунті раптово виниклих неприязних відносин між нею та класним керівником її сина ОСОБА_6 вчителем початкових класів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник словесний конфлікт. В ході словесного конфлікту у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на завдання насильницьких дій іншій людині, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проявляючи надмірну агресію, передбачаючи настання наслідків у вигляді спричинення потерпілій фізичного болю та бажаючи їх настання, умисно, стоячи з лівого боку від потерпілої ОСОБА_5 з прикладанням фізичної сили нанесла їй один удар долонею правої руки у ділянку лівої скроні та щоки потерпілої та після чого вийшла з приміщення кабінету директора у коридор.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдала потерпілій ОСОБА_5 фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у кримінальному правопорушення заперечила, зазначила, що конфлікт з потерпілою у них виник ще з початку навчального року, на грунті цькування її сина, конфліктних ситуацій з батьками інших дітей в класі, вину за які вона покладає на потерпілу, як вчителя її сина. Зазначила, що для з`ясування конфліктних моментів 07.02.2025 було організовано зустріч в кабінеті директора КП «Харківська Гімназія №88» між нею, директором гімназії, іншими батьками з класу її сина, участь також брала її мати, яка також була свідком подій, пов`язаних із цькуванням її сина ОСОБА_8 . В ході розмови в кабінеті директора, вона розлютилась та вирішила вийти, в процесі виходу з класу їй попала під лікоть голова вчительки. Вона була зла, але умислу саме на завдання болю не малаю.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що є вчителькою сина обвинуваченої, до певного часу ніяких конфліктів з обвинуваченою, у неї не було, вона передавала якусь інформацію їй в чаті, якщо була така необхідність. У лютому 2025 між дітьми в класі сином обвинуваченої, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ще однією дівчинкою виникла конфліктна ситуація, яку вона вважала за необхідне врегулювати шляхом спілкування у директора школи. 07.02.2025 у директора школи зібрались батьки дітей, обвинувачена, мама обвинуваченої, директорка школи, завуч, вона (потерпіла). Потерпіла сиділа поряд з виходом з одного боку та шкафом з іншого боку. В ході спілкування обвинувачена почала нервувати, погрожувати школі та іншим батькам, потім встала щоб вийти з кабінету, по дорозі до виходу призупинилась розмахнулась та вдарила її долонею по лівій щоці, спричинивши їй біль. Удар був доволі сильний, оскільки голова потерпілої від удару хитнулася в бік шафи. Потерпіла зазначила, що проходила лікування напередодні від гаймориту, тож у неї внаслідок удару загострилось захворювання.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні інкримінованого їй проступку, її вина у його вчиненні повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні і дослідженими під час судового провадження доказами, а саме:

Показаннями свідка ОСОБА_10 яка пояснила, що є мамою ОСОБА_9 , однокласника сина обвинуваченої, про жодні конфлікти в класі не чула до 06 лютого 2025, коли в чат почала надходити інформація про це від обвинуваченої, потім вчителька класу, ОСОБА_5 , запросила її на спілкування до директора на 07.02.2025. Свідок підтвердила покази потерпілої щодо обставин спілкування в шкільному кабінеті і також пояснила, що потерпіла сиділа поряд з виходом з одного боку та шкафом з іншого боку. В ході спілкування обвинувачена встала, щоб вийти з кабінету, по дорозі до виходу призупинилась розмахнулась та вдарила потерпілу долонею по лівій щоці, голова потерпілої від удару хитнулася в бік шафи, після удару на шкірі обличча потерпілої залишилася червона пляма від удару.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що є батьком ОСОБА_12 , який навчався в одному класі з сином обвинуваченої, його викликали до директора школи 07.02.2025 для того, щоб з`ясувати конфліктну ситуацію між дітьми. Знаходився в кабінеті директора 07.02.2025 близько 9 години ранку, та бачив на власні очі як обвинувачена при виході з кабінету завдала удару потрепілій в ліву частину обличча.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка повідомила, що є директоркою школи КП «Харківська Гімназія №88», викликала обвинувачену та інших батьків класу на ранок 07.02.2025 для з`ясування конфліктної ситуації, яка виникла між дітьми дітьми в класі і щодо повідомлень в класному чаті 06.02.2025. Зазначила, що спочатку розмова була нормальна, хоча мати обвинуваченої постіно кричала та сперичалась, сама обвинувачена спочатку поводила себе спокійно, але на грунті того, що почала обговорюватись ситуація про те, що сина ОСОБА_4 обвинувачили в крадіжці конфлікт загострився, обвинувачена встала, стоячи з лівого боку від потерпілої ОСОБА_5 з прикладанням фізичної сили нанесла їй один удар у ділянку лівої скроні та щоки потерпілої та після чого вийшла з приміщення кабінету директора у коридор. Потерпілій протягом певного часу стало погано, їй викликли швидку і викликали поліцію.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що є заступником директора школи КП «Харківська Гімназія №88», підтвердила обставини, які були зазначені свідком ОСОБА_13 саме щодо того, що відбулось в кабінеті директора 07.02.2025, сам удар вона точно не бачила чи то долонею чи то кулаком, однак вцілому щодо конфлікту та самого удару підтвердила пояснення інших свідків.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що є матір`ю дитини, яка навчається в одному класі з дитиною ОСОБА_4 , її викликали до директора школи на ранок 07.02.2025 для того, щоб з`ясувати конфліктну ситуацію між дітьми. Знаходилася в кабінеті директора, стояла спиною к обвинуваченій, чула удар та бачила як обвинувачена виходила з кабінету, а на щоці потерпілої було почервоніння.

Також, в судовому засіданні були досліджені такі письмові докази:

Рапорт помічника чергового відділу поліції №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 07.02.2025 в якому йдеться про реєстрацію заяви про тілесні ушкодження, які були спричинені потерпілій ОСОБА_5 в ході конфлікту в КП «Харківська Гімназія №88».

Протокол проведення слідчого експерименту від 08.02.2025 за участю потерпілої ОСОБА_5 та фототаблицею до нього.

Протокол проведення слідчого експерименту від 27.02.2025 за участю свідка ОСОБА_10 та фототаблицею до нього.

Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_6 є сином обвинуваченої, щодо саме ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення.

Висновок екперта №09-368/2025, згідно з яким у ОСОБА_5 на момент огляду тілесних ушкоджень виявлено не було.

Додаток до протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 13.02.2025, а саме аудіозапис конфлікту, який відбувся 07.02.2025 в КП «Харківська Гімназія №88» за участю потерпілої, обвинуваченої, свідків.

Після дослідження письмових доказів обвинувачила зазначила, що докази є недостовірними, вона не спеціально била потерпілу, а лише заділа її локтем. Однак, суд вважає ці пояснення не спроможними та такими, що спростовуються як показами свідків, так і іншими доказами, дослідженими судом.

Зокрема, свідки, які були присутніми при конфлікті 07.02.2025 пояснили, що обвинувачена призупинилась та саме нанесла удар, і саме від удару голова потерпілої хитнулась в бік, після удару на щоці потерпілої був слід від цього удару., тож суд критично ставиться до пояснень обвинуваченої щодо ненавмисного удару.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов висновку, що висунуте ОСОБА_4 за частиною 1 статті 126 КК України обвинувачення знайшло своє підтвердження, події кримінального правопорушення мали місце, провину обвинуваченої повністю доведено, а вчинений нею злочин вірно кваліфіковано.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до частини 1 статті 67 КК України судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій передбачені частиною 1 статті 66 КК України судом також не встановлені.

Щодо призначення покарання, суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудною, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке є проступком, у відповідності до ст. 12 КК України, а також враховує характер вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, суспільну небезпеку, а також, виправдовування обвинуваченої своїх дій.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання , призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про те, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання за частиною 1 статті 126 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції інкримініруємої статті особливої частини Кримінального кодексу України.

При цьому, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 вимог ст. 69 КК України, оскільки судовим розглядом не встановлено наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 Кримінального кодексу України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуюча суддя ОСОБА_16