Справа № 452/2035/25
Провадження № 1-кс/452/772/2025
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2025 року м. Самбір

Слідча суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000350 від 13 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 05 листопада 2025 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 від 13 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000350 від 13 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 від 13 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи у АДРЕСА_1 30.01.2006, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, діючи умисно, з корисливих мотивів, виготовив заяву від імені дружини ОСОБА_6 , про згоду на передачу ним в іпотеку квартири АДРЕСА_2 , на умовах, які будуть визначатися ним самостійно, шляхом внесення в неї завідомо неправдивих даних про згоду на передачу ним вказаної квартири в іпотеку, а також шляхом виконання підпису від імені ОСОБА_6 , що надавало можливість отримання згоди банку на оформлення кредиту, яку в подальшому було посвідчено приватним нотаріусом Самбірського нотаріального округу ОСОБА_7 .

В подальшому, 30.01.2006, реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_5 перебуваючи у відділенні АКІБ (АТ) УКРСИББАНК» № 398 в м. Самбір Львівської області, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, завідомо знаючи, що не виконає своїх зобов`язань по оплаті отриманого кредиту, з метою отримання кредиту, пред`явив завідомо підроблену заяву від імені ОСОБА_6 про згоду щодо передачі в іпотеку спільно набутого подружжям майна, достовірно знаючи, що остання її не підписувала, шляхом обману, уклав «Кредитний договір №46/06Р-231/3980) згідно якого, йому Банком надано кредит у сумі 28000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становить 141400 гривень, взабезпечення виконання його зобов`язань Банком згідно «Договором іпотеки» № 333 від 30.01.2006 прийнято в заставу квартиру позичальника, за адресою:

АДРЕСА_3 . Отримавши дані грошові кошти ОСОБА_5 з метою введення банку в оману про те, що виконує свої зобов`язання належним чином згідно кредитного договору та приховання свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном у великих розмірах у період з дня отримання кредиту по 22.05.2008, частково вніс грошові кошти, та реалізувавши свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном у великих розмірах припинив виконувати свої зобов`язання за кредитним договором 46/06Р-231/398, чим спричинив АКІБ (АТ) «УКРСИББАНК» збитки на суму 18955,32 доларів США що згідно курсу Національного банку України становить 95724, 36 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтованого підозрюється, у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого у великих розмірах, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України.

30 вересня 2025 року старшим слідчим СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , складено та погоджено з прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_9 повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

30 вересня 2025 року старшим слідчим СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України, повідомлено ОСОБА_5 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3

ст. 190 КК України, зокрема за допомогою поштового зв`язку скеровано копію повідомлення про підозру, за місцем проживання ОСОБА_5 , в

АДРЕСА_4 з повісткою про виклик на 06.10.2025, однак останній на виклик у спосіб, передбачений КПК України не явився.

Крім цього, копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 , для передачі скеровано до КП «Управитель ЖЕО Дрогобицької міської ради», що за адресою м. Дрогобич

вул. Олега Дяківа (Індустріальна) 4, Львівської області.

08 жовтня 2025 року повторно скеровано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_5 для явки на 14.10.2025, однак останній на виклик у спосіб, передбачений КПК України не явився.

У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_5 по місцю проживання відсутній та місцезнаходження останнього невідоме, останього 16.10.2025 року було оголошено в розшук та досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на підставі п. 2)

ч. 1 ст. 280 КПК України зупинено.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-висновком судово-почеркознавчої експертизи № 3088/10 від 02.03.2011;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.01.2012;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 27.02.2012;

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 17.03.2014;

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 11.07.2025;

-протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_11 від 19.09.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

В ході досудового розслідування встановлено ризики щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, передбачені ст. 177 КПК України, а саме останній може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому розуміючи суть даного покарання може ухиляючись від явки в органи досудового розслідування та суду, крім цього, 16.10.2025 останній оголошений в розшук; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, а саме: може чинити на них тиск, так як підозрюється у вчиненні кримінального правопорушенні за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, з метою уникнення покарання, спонукаючи їх на зміну показів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме затягувати досудове розслідування ухиляючись від явки в органи досудового розслідування та суду, оскільки може бути відсутній по місцю проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі аналогічні.

На даний час ОСОБА_5 надалі переховується від органів досудового розслідування та суду і місце знаходження його не відоме.

Вважв, що до підозрюваного ОСОБА_5 не можна застосувати менш суворі запобіжні заходи, які б забезпечили виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти його спробам переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі аналогічне до того у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом наведених вище причин.

Прокурор Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_3 та старший слідчий СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити. Також повідомили, що з моменту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення минуло 19 років. Перебіг давності не зупинявся. Чому на протязі 2012-2025 років не проводилися слідчі (розшукові) дії у даному кримінальному провадженні повідомити не змогли. Посилалися на ті обставини, що ОСОБА_5 постійно за вказаний період виїзжав за межі України, але згодом повертався.

Крім того, на розгляд Самбірського міськрайонного суду Львівської області направлено клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення старшого слідчого та прокурора, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

При цьому прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини (ч. 3 ст. 189 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 190 КПК України передбачено, що ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідча суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

В даному випадку слідча суддя вважає, що зазначені у клопотанні обставини не вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки ризики, на які посилається слідчий не знайшли свого підтвердження.

Як встановлено слідчою суддею повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України складено та погоджено з прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області

ОСОБА_3 30 вересня 2025 рок, разом з тим інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене 30 січня 2006 року.

Санкція ч. 3 ст. 190 КК України (на час вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення) передбачала покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, в розумінні ст. 12 КК України кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Слід відзначити, що на час розгляду даного клопотання закінчилися строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення минуло понад 19 років.

При цьому, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався (за повідомленням слідчого та прокурора).

Щодо зазначених в клопотанні ризиків.

Слідча суддя звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland), заява № 14379/88, від 26.01.1993 року, п. 33. Суд з цього приводу вказав, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини вже неодноразово висловлював у своїй практиці позицію, згідно з якою «висновки про наявність небезпеки вчинення нових правопорушень мають бути підкріплені конкретними фактами» (п.134 рішення Суду у справі «Александр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v. Russia), заява 15217/07, від 12.03.2009 року), а «посилання на минуле особи» не може бути достатнім для обґрунтування існування ризику скоєння особою нових злочинів (п. 44 рішення Суду у справі «Мюллер проти Франції» (Muller v. France), заява № 21802/93, від 17.03.1997 року).

Згідно зазначеної в клопотанні інформації відомо, що ОСОБА_5 має 63 роки, є пенсіонером, з вищою освітою, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання.

Можливість впливу з боку ОСОБА_5 на свідків є лише припущенням слідчого, жодних доказів таких намагань з його боку слідчій судді не надано. Отже, слідча суддя вважає, що слідчим не доведений зазначений ризик.

Ризики затягувати досудове розслідування, яке триває 12 років, та вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаючи що за 12 років, що триває досудове розслідування, ОСОБА_5 не вчинено іншого кримінального правопорушення, не доведені жодними доказами.

З пояснень слідчого, наданими ним в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_5 безперешкодно на протязі цих років як виїздив за межі України, так і повертався.

За зазначених оставин слідча суддя вважає, що слідчим та прокурорм не доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 а тому у задоволенні клопотання на підставі ч. 4 ст. 189 КПК України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 188, 189, 190, 376 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, раніше не судимого, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000350 від 13 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчої судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст цієї ухвали слідчої судді виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 10 листопада 2025 року о 9 год. 00 хв.

Слідча суддя