СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2397/24
пр. № 1-кп/759/461/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0004442 від 28.11.2023 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого на посаді фахівця відділу закупівель в Малій академії наук України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисники - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 у порушення п. п. 1, 2, 3, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та часу, але не пізніше 28.11.2023, незаконно придбав: 19 (дев`ятнадцять) бойових патронів калібру 5,45X39 мм, споряджених кулями «ПП», з підвищеною пробивною здатністю; 82 (вісімдесят два) бойових патрона калібру 5,45X39 мм, споряджених кулями «ПС», зі сталевим осердям, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї та вибуховий пристрій промислового виготовлення, який відноситься до бойових припасів, а саме ручну осколкову гранату Ф-1.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, переніс вищезазначені бойові припаси, зокрема, патрони калібру 5,45X39 мм до квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а гранату Ф-1 до полиці над дверима у тамбурі перед входом до вищевказаної квартири, де зберігав їх без передбаченого законом дозволу до 29.11.2023, тобто до моменту їх виявлення та вилучення працівниками Національної поліції України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України не визнав та суду показав, що через стан здоров`я події пам`ятає погано, а також іноді може пам`ятати обставини у «іншій проекції». Під час служби бував зі зброєю у квартирах цивільних осіб, але вдома ніколи зброю чи боєприпаси не зберігав. Конфлікт з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник через образливі написи у ліфті. Між ними були конфлікті стосунки, чи могли б вони його оговорювати не знає. Приміщення тамбуру йому не належить, до нього мають доступ також мешканці інших квартир, але до власної квартири він заходить через тамбур. Військову службу проходив у Київському ТРО. Коли був військовим, то мав зброю - автомат Калашникова калібром 5,45 мм. У 2023 році звільнений у запас та виключений з військового обліку за станом здоров`я. Після звільнення зі служби зброю здав. Звідки взялись патрони та граната не знає. З фронту додому нічого не брав. Не обліку у лікарів не перебуває, за медичною допомогою через свій стан здоров`я не звертався. Події у квартирі сусіда пам`ятає частково, тоді вживав алкоголь, але не пам`ятає не через це. Почув крики з квартири, тому зайшов, поговорив та пішов. Показання свідка ОСОБА_11 , а також слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_12 не підтверджує.

Сторона обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення посилалась на показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , а також письмові докази, які безпосередньо досліджені судом.

Сторона захисту просила врахувати суд, що ОСОБА_5 тривалий час захищав Україну. Обвинувачення ґрунтується на показах свідка, з яким у ОСОБА_5 неприязні стосунки, отже він оговорив останнього, чим штучно створив таке обвинувачення. Також захист вказує на те, що граната знайдена в тамбурі, поза приміщенням ОСОБА_5 .. Захист наполягає на тому, що граната та патрони у кватирі були підкинуті, їх належність обвинуваченому не встановлена, оскільки ОСОБА_5 не жив у цій квартирі. Таким чином, захист вважає, що обвинувачення не доведено, а ОСОБА_5 слід виправдати.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення та сторони захисту є доказами, суд приходить до таких висновків.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого та прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до ст.22 КПК України одна із засад кримінального провадження - змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_5 його сусід з верхнього поверху. Точно число і місяць не пам`ятає, у 2023 році, він та його товариш ОСОБА_12 знаходилися у нього на кухні та поминали знайомого, вживали алкогольні напої. Йому зателефонував ОСОБА_5 , попросив сигарети, він запросив його зайти до них. Коли ОСОБА_5 прийшов, то вже був на підпитку, хоча алкоголю з ними не вживав. Між ними виник конфлікт. Після словесної перепалки обвинувачений вийшов з квартири та пішов, а приблизно через 3-5 хв. ОСОБА_5 повернувся до них, в руках тримав гранату. Дістав чеку та розвів руки, в одній тримав гранату, в іншій чеку. ОСОБА_12 , завдяки його досвіду як УБД, вдалось вивести ОСОБА_5 з квартири, зачинити двері та вони викликали поліцію. На початку війни він особисто також служив у територіальній обороні, тому зрозумів, що ОСОБА_5 тримає у руках саме гранату. Неприязних відносин з обвинуваченим не має, хоча у ОСОБА_5 останнім часом часто виникають конфлікти, він часто поводиться агресивно.

Такі показання свідка в судовому засіданні узгоджуються з проведеним за його участі слідчим експериментом від 03.01.2024 щодо обставин подій 28.11.2023 за місцем проживання (а.с.141-142, 143 - диск). В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердив обставини, зафіксовані на відео слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_12 безпосередньо в суді не допитаний. У зв`язку із проходженням зазначеним свідком військової служби, сторона обвинувачення заявила клопотання про відмову від його допиту, яке задоволено судом та досліджено в судовому засіданні протокол проведення слідчого експерименту від 03.01.2024 за його участі. Відповідно до зазначеного протоколу, ОСОБА_12 повідомив та показав на місці обставини події 28.11.2023 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де він перебував у знайомого ОСОБА_13 та знаходився на кухні, а саме про словесний конфлікт між ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , який через деякий час знову повернувся до квартири та тримав в одній руці гранату, а в іншій запобіжне кільце від гранати, при цьому погрожував її підірвати. Він намагався заспокоїти ОСОБА_5 та відтіснив його в загальний коридор, після чого закрив двері та здійснили виклик поліції (а.с.144-146, 147 - диск).

Показання свідка ОСОБА_13 , а також зафіксовані проведеними слідчими експериментами за його участі та свідка ОСОБА_12 обставини повністю узгоджуються між собою, отже суд визнає їх достовірними та такими, що підтверджують належність ручної осколкової гранати Ф-1 саме ОСОБА_5 , яка згодом була вилучена у тамбурі біля квартири за його місцем проживання. Судом не встановлено даних про те, що свідки оговорили обвинуваченого, про що заявлено захистом.

Також судом встановлено, що 28.11.2023 о 18.32 год. на лінію 102 надійшов виклик поліції від ОСОБА_14 з приводу того, що «сусід бігає на 6 поверсі з гранатою в руках і погрожує сусідам, що він підірве її» (а.с.62-64 - витяг АРМ 102).

Прибувши на зазначений виклик, поліцейськими зафіксовані події на нагрудні камери відеофіксації, які оглянуті згідно протоколу огляду предмету від 08.01.2024. Відповідно до даного протоколу оглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та встановлено події, що відбувались 28.11.2023 з 20.49 год. по 21.18 год. Зокрема, відеозаписами зафіксовано як ОСОБА_5 вказує на полицю над дверима у тамбурі біля квартири АДРЕСА_3 , де знаходиться ручна осколкова граната Ф-1 (а.с.132-134, а.с.136- протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, 137, 138 - диски).

Згідно протоколу огляду місця події від 29.11.2023, за участі спеціаліста вибухотехнічної служби Національної поліції, оглянуто тамбур, що розташований на 5 поверсі житлового будинку на АДРЕСА_4 , що є суміжним для квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , а саме за дверима, за якими є двері, що ведуть до квартири АДРЕСА_6 , на полиці над ними, виявлено та вилучено капюшон чорного кольору в середині якого знаходилась рукавичка, в якій знаходиться предмет схожий на споряджену гранату Ф-1 (а.с. 65-74, 75 - диск).

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2023, надано дозвіл слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві на проведення огляду 29.11.2023 тамбуру, який розташований на 5 поверсі житлового будинку по АДРЕСА_4 , що є суміжним для квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 за місцем мешкання ОСОБА_5 , де виявлено та вилучено корпус гранати Ф1 та підривач (запал) ( а.с. 76-77).

Також, відповідно до протоколу невідкладного обшуку від 29.11.2023, проведено обшук квартири АДРЕСА_3 , у ході якого виявлено та вилучено предмети ззовні схожі на набої у кількості 19 шт. з маркуванням 270х92; предмети ззовні схожі на набої з маркуванням 270х81 у кількості 82 шт.; предмети ззовні схожі на магазини у кількості 3 шт. (а.с.78-92, 83- диск).

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2023, враховуючи невідкладний випадок, пов`язаний з врятуванням життя людей та майна, вищезазначений невідкладний обшук визнано законним ( а.с. 93-95).

Стороною захисту просила врахувати зауваження захисника до вищезазначених протоколів, а саме проведення огляду та обшуку без згоди власника, без жодної правової підстави для проведення невідкладного обшуку та у нічний час, у зв`язку з чим просили визнати їх недопустимими доказами.

Вирішуючи питання щодо допустимості доказу, суд виходить із критеріїв за якими при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: прямо та істотно порушують права і свободи людини; зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Відповідно до ч.3 ст.233 КПК, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

В судовому засіданні з урахуванням обставин справи, достовірно встановлено, що слідчий мав підстави для проведення невідкладного огляду та обшуку, що був пов`язаний із врятуванням життя людей та майна, а також унеможливленням знищення речових доказів. Слідчий звернувся до суду із відповідними клопотаннями про проведення обшуку, які перевірені слідчими суддями також і на наявність підстав для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді, за результатами розгляду яких задоволені судом.

Також не встановлено судом і даних про те, що виявлені в квартирі та вилучені у ОСОБА_5 бойові припаси йому не належать, як про це заявлено захистом, та могли належати іншим особам, які проживали у квартирі або ж були занесені працівниками поліції. Таку версію захисту суд визнає неспроможною, оскільки як вбачається із відеозапису проведеного обшуку, бойові припаси знаходилися у металевій коробці у кімнаті, де мешкає ОСОБА_5 . Клопотань про допит понятих, які були присутні під час проведення обшуку, сторонами провадження заявлено не було. Також у судовому засіданні не здобуто і стороною захисту не надано доказів, які хоча б з малою долею вірогідності давали обґрунтовані підстави припускати те, що ОСОБА_5 придбав та зберігав заборонені речі завдяки провокації з боку працівників поліції.

Таким чином, оглянувши відеозапис вищезазначених процесуальних дій, що відповідно до ч.10 ст. 236 КПК фіксувалися за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів, судом не встановлено порушення фундаментальних прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_5 , а органом досудового розслідування не допущено порушення вимог процесуального закону при проведенні огляду та обшуку житла та іншого володіння особи.

З цих підстав, суд визнає протокол огляду місця події від 29.11.2023 та протокол обшуку від 29.11.2023 належними та допустимими та такими, що мають значення у даному кримінальному провадженні, а тому кладе їх в основу вироку.

Згідно висновку експерта від 05.12.2023 №СЕ-19/111-23/64510-БЛ, надані на дослідження 19 патронів з маркуванням «270 92», належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є проміжними бойовими патронами калібру 5,45x39 мм, споряджені кулями «1111», з підвищеною пробивною здатністю. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби. Надані на дослідження патрони призначені для бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45x39 мм, а саме автоматів та кулеметів модельного ряду: АК- 74, АКС-74, АКС-74У, РПК-74, даний перелік не є вичерпний. Надані на дослідження 82 патрона з маркуванням «270 81», належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є проміжними бойовими патронами калібру 5,45x39 мм, споряджені кулями «ПС», зі сталевим осердям. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби. Надані на дослідження патрони призначені для бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45x39 мм, а саме автоматів та кулеметів модельного ряду: АК- 74, АКС-74, АКС-74У, РПК-74, даний, перелік не є вичерпний (а.с.104-109).

Відповідно до висновку експерта від 21.12.2023 №СЕ-19/111-23/64913-ВТХ, наданий на дослідження предмет в сейф пакеті АВ 1165533 є промислово-виготовленим, уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ. Наданий на дослідження предмет в сейф пакеті АВ 1165532 є промислово-виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною, корпусом ручної осколкової гранати Ф-1. Наданий на дослідження промислово-виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом, який придатний до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини. Наданий на дослідження промислово-виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус ручної осколкової гранати Ф-1, до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, яка придатна до вибуху при застосуванні відповідного засобу детонування. При конструктивному поєднанні наданого на дослідження уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ із наданим на дослідження, спорядженим вибуховою речовиною, корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, в єдину конструкцію, що передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху (а.с.118-131).

Такі висновки експертиз підтверджують, що виявлені та вилучені ОСОБА_5 речі є бойовими припасами. Стороною захисту не надано суду відповідного передбаченого законом дозволу, як цього вимагає Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622.

Таким чином, до показань обвинуваченого про непричетність до вчинення кримінального правопорушення, та недоведеність його вини, суд відноситься критично, оскільки така захисна версія повністю спростовується сукупністю зібраних у справі доказів які суд визнав належними, допустимими. Такі показання обвинуваченого суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності за скоєне.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже суд, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, проаналізувавши представлені сторонами докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_5 обвинувачення є доведеним, а сумніви захисту з цього приводу є непереконливими.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України вірна, оскільки він придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працює, де характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Стороною захисту заявлено про те, що ОСОБА_5 приймав участь у захисті України у складі територіальної оборони, однак доказів цьому суду не надано. Також захист просив врахувати участь ОСОБА_5 у бойових діях та його стан здоров`я внаслідок контузії, у зв`язку з чим він не пам`ятає деякі обставини. Такі обставини також стороною захисту не підтверджені, даних про звернення ОСОБА_5 за медичною допомогою, а також щодо його стану здоров`я, суду не надано, отже ОСОБА_5 є осудним.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, враховуючи також і конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, відношення ОСОБА_5 до вчиненого, те, що він так і не усвідомив наслідки своїх дій, не покаявся, жодних висновків для себе не зробив, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, та вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертиз у сумі 8448,24 грн.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 28.11.2023 по 01.12.2023.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у виді застави у розмірі 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять ) грн., яка була внесена 01.12.2023, після набрання вироком законної сили скасувати і повернути внесену суму як предмет застави заставодавцю.

Речові докази по справі: 19 та 82 патронів, три предмети, зовні схожі на магазини до АК-74, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанції №№ 779, 150864) - конфіскувати в дохід держави; електронні носії інформації- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_5 судові втрати у розмірі 8448 (вісім тисяч чотириста сорок вісім) грн. 24 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1