УХВАЛА

про накладення арешту на майно

26 грудня 2025 рокуСправа № 495/9903/25
Номер провадження 1-кс/495/2583/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001742 від 24 грудня 2025 року, за ознаками ч.1 ст.305 КК України, про накладення арешту на майно,

встановив:

25.12.2025 суду надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що 24 грудня 2025 року о 14 годині 30 хвилин в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче - Тудора» митного поста «Дністровський» Одеської митниці в напрямку з Молдови до України по смузі руху «зелений коридор», прибув автомобіль мapки "Mercedes-Benz Sprinter» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Україна), під керуванням громадянина України ОСОБА_5 , у якому в якості пасажира слідував громадянин Ізраїлю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 . Під час здійснення митного контролю з залученням кінологічної команди Одеської митниці та службової собаки, в салоні вказаного мікроавтобуса на дні кишені пасажирського сидіння, під продуктами харчування (з приховуванням від митного контролю) було виявлено виявлено саморобну цигарку із вмістом речовини сіро-зеленого кольору вагою 0,8 грама брутто. За результатом застосування експрес-тесту « ОСОБА_7 », було отримано реакцію на вміст «Marijuana» (канабіс).

Виїздом слідчо-оперативної групи Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за фактом даного інформуванням 24 грудня 2025 року на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Старокозаче-Тудора», розташованого в Старокозіцькій місцині, Білгород-Дністровського району, Одеської області, проведено огляд місця події за результатом котрого було виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речового доказу, а саме:

- паперовий згорток продовгуватої цигаркової форми із вмістом речовини сіро-зеленого кольору в подрібненому стані (упаковано в полімерний спецпакет NPU5074518);

- експрес тест «М.M.С. Cannabis Test» (упаковано в полімерний спецпакет CRI1220046);

- документація митної служби: протокол про порушення митних правил №0859/UA500000/2025 від 24 грудня 2025 року на 2 арк., акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 24 грудня 2025 року UA500160/2025/000357 на 1 арк. (упаковано в полімерний спецпакет WAR1267524).

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилученого для створення збереженості тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

На розгляд клопотання належно повідомлені про судове засідання прокурор, слідчий, власник майна не з`явились.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з матеріалами провадження встановлено, що 24 грудня 2025 року на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Старокозаче-Тудора», розташованого в Старокозіцькій місцині, Білгород-Дністровського району, Одеської області, проведено огляд місця події за результатом котрого було виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речового доказу, а саме: паперовий згорток продовгуватої цигаркової форми із вмістом речовини сіро-зеленого кольору в подрібненому стані (упаковано в полімерний спецпакет NPU5074518); експрес тест «М.M.С. Cannabis Test» (упаковано в полімерний спецпакет CRI1220046); документація митної служби: протокол про порушення митних правил №0859/UA500000/2025 від 24 грудня 2025 року на 2 арк., акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 24 грудня 2025 року UA500160/2025/000357 на 1 арк. (упаковано в полімерний спецпакет WAR1267524).

Постановою слідчого від 25.12.2025 вищевказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001742.

Наведені слідчим мотиви арешту є виправданим втручанням у право власності особи з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно, особливо коли мова йде про обмеження прав особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою належного зберігання речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слідчий суддя, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, що заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

З аналізу статті 100 КПК України вбачається, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення долі речових доказів на стадії досудового розслідування, зокрема визначення місця їх зберігання.

Згідно із частиною дев`ятою статті 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що місце зберігання речових доказів на даній стадії повинно бути вирішено слідчим, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання слідчого відділення СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001742 від 24 грудня 2025 року, за ознаками ч.1 ст.305 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на :

- експрес тест « ОСОБА_8 Cannabis Test» (упаковано в полімерний спецпакет CRI1220046);

-документація митної служби: протокол про порушення митних правил №0859/UA500000/2025 від 24 грудня 2025 року на 2 арк., акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 24 грудня 2025 року UA500160/2025/000357 на 1 арк. (упаковано в полімерний спецпакет WAR1267524).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня постановлення.

Повний текст ухвали складено 26.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1