печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000902,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно вилучене майно у ході проведення обшуку.

В обґрунтування доводів та вимог клопотання прокурор посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0000902 від 08.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У клопотанні зазначено, що під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій задокументовано факти, які свідчать про те, що громадянин України ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із наразі невстановленими особами, вимагав та отримував неправомірну вигоду від представників суб`єктів господарювання приватного права за вплив на прийняття рішень посадовими особами податкового органу, тобто особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Зокрема, в ході вказаних заходів отримано інформацію про те, що ОСОБА_6 , будучи адвокатом, вимагав та отримав 17.07.2025 від співвласника будівельної групи компаній «PIEЛ» ОСОБА_7 та фінансового директора будівельної групи компаній «PIEJI» ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 100 тис дол США за вирішення питання щодо не нарахування працівниками податкового органу податкових зобов`язань на суму 1 млрд грн під час проведення перевірки діяльності одного з товариств компанії - ТОВ «Київметбудінвест» ().

Так, ухвалою слідчого судді Київського апеляційного суду від 03.11.2025 надано дозвіл на використання матеріалів кримінального провадження .Ms 0000040 від 08.08.2024 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000902 від 08.10.2025.

Проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_6 від третіх осіб, у тому числі працівника органу прокуратури ОСОБА_9 , систематично надавалась інформація з обмеженим доступом щодо проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальних провадженнях з метою попередження осіб, що яких планувались слідчі дії та процесуальні рішення. Отримані відомості надавали можливість ОСОБА_6 впливати на посадових осіб державних органів на прийняття потрібних рішень в інтересах третіх осіб та прийняття неправомірної вигоди за відповідні дії.

Так, під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 200», VIN: НОМЕР_1 , який використовується ОСОБА_10 , з метою відшукання та вилучення речей і документів, які мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, зокрема документи щодо діяльності підприємств будівельної групи компаній «PIEЛ», AT «ЗНВКІФ Колумбус» (), ТОВ «Київметбудінвест» (), процесуальних та інформаційних документів щодо кримінальних проваджень.

Під час проведення 15.12.2025 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/62202/25-к від 10.12.2025 обшуку транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 200», VIN: НОМЕР_1 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_10 та використовується останнім, відповідно до протоколу виявлено та вилучено:

1. Мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору з сім карткою НОМЕР_2 ;

2. Флеш накопичувач чорного кольору з емблемою «мерседес»;

3. LTE картка мобільного оператора «Lifecell» НОМЕР_3 ;

4. Мобільний телефон марки Iphone 16 pro Imei 1: НОМЕР_4 , Imei2: НОМЕР_5 ;

5. Флеш накопичувач в чохлі коричневого кольору з написом «Укрсоцбанк»;

6. Аркуш паперу з друкованими та рукописними написами.

Отримані речі та предмети в сукупності з іншими матеріалами досудового розслідування мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, мають значення речових доказів, потребують подальшого дослідження та будуть використані в ході досудового розслідування кримінального провадження при призначенні відповідних криміналістичних експертиз, допитах свідків та при проведенні інших слідчих дій, в яких виникне необхідність.

Крім того відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: « Київ, Протасі Яр, 8, прим. 130, 1306 на праві власності зареєстровані за ОСОБА_6 .

Проведеним обшуком встановлено, що указане приміщення фактично використовується ОСОБА_6 , а також ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як директором ТОВ «ВІРДЖИН СТАР» ().

Водночас, відповідно до поведінки ОСОБА_12 , є підстави вважати, що він являється підконтрольною особою ОСОБА_6 , оскільки після прибуття останнього повністю виконував його вказівки та доручення, у тому числі щодо відкриття сейфів та взаємодії з правоохоронними органами.

В ході проведення обшуку установлено, що для прикриття своєї діяльності ОСОБА_6 створено видимість здійснення консульської діяльності за мазаною адресою. Під час проведення обшуку встановлено 4 сейфи, які відмовилися відчиняти, а сейфи містили помітку «Консульський архів» встановлено, що ОСОБА_6 являється почесним консулом Республіки Молдова І місті Дніпро. Указане консульство відповідно до офіційного сайту Міністерства закордонних справ України розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського 35о.

Приміщення, яке є об`єктом обшуку не використовується для здійснення роботи консульства, а використовується ТОВ «ВІРДЖИН СТАР» () та для адвокатської діяльності про що першочергово повідомлено ОСОБА_11 ..

Відповідно до Положення про почесних консулів іноземних держав в Україні та консульські установи, що очолюються такими консулами, яке затверджено Наказом Міністерства закордонних справ України від 17 12.2021 № 591 «Почесне консульство має розташовуватися в окремому будинку (частині будинку) або приміщенні, які не повинні використовуватися в цілях, не сумісних з виконанням консульських функцій, мають бути відокремлені та мати окремий вхід, а також найменування почесного консульства українською мовою і, у разі потреби, мовою держави, що акредитує.»

Окрім того, зважаючи на отримані від оперативних працівників відомостей, про те що наявність статусу «Почесний консул» отримана ОСОБА_6 з метою унеможливлення правоохоронних органів отримання доступу до сейфів.

Так, під час проведення обшуку виявлено значну кількість документів, електронних носіїв інформації, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні та зберегли на собі відомості стосовно фактів та обставин, що встановлюються.

Окрім того, виявлено печатки підприємств, походження яких, присутні не змогли повідомити. Одна з присутніх в офісі працівниць повідомила прокурору, що це печатки підприємств контрагентів, однак яким чином вони опинились в офісі повідомити не змогла.

Таким чином зазначені відомості також підтверджують, що ОСОБА_6 д третіх осіб, у тому числі працівника органу прокуратури ОСОБА_9 , систематично надавалась інформація з обмеженим доступом щодо проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальних провадженнях з метою попередження іб, що яких планувались слідчі дії та процесуальні рішення. Отримані відомості давали можливість ОСОБА_6 впливати на посадових осіб державних органів прийняття потрібних рішень в інтересах третіх осіб та прийняття неправомірної годи за відповідні дії.

Відповідно до отриманих відомостей, є підстави вважати, що указане тимчасово вилучене майно під час проведення 15.12.2025 обшуку транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 200», VIN: НОМЕР_1 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_10 та використовується останнім, є речовими доказами оскільки зберегли на собі сліди вчинення злочину або ж містять інші відомості, які можуть бути використані як аз факту чи обставин, що встановлюються, тобто відповідають вимогами ст. 98 К України.

16.12.2025 постановою прокурора вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000902.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити дане клопотання в повному обсязі, з підстав викладених в матеріалах клопотання.

У судовому засіданні адвокати заперечували проти задоволення даного клопотання та просили відмовити в задоволенні клопотання, оскільки майно вилучене в ході обшуку не є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського Суду від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу та мету для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства, яке регулює накладення арешту на майно третьої особи із вказаною метою, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна, відповідність його ознакам речового доказу, наслідки арешту для третіх осіб (в даному випадку - це власник майна), а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Так, постановою прокурора від 16.12.2025 майно на арешті якого наполягає прокурор, визнано речовими доказами.

Дана постанова про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься достатніх обґрунтувань, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає вказане вище майно, відсутні будь-які докази того що вилучене майно містять дані щодо обставин кримінального правопорушення.

Крім того, відсутні докази того, що вилучене майно має відношення до розслідуваного кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання про арешт майна є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 392, 532, 535 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000902 - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, повернути вилучене майно у ході проведення обшукутранспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 200», VIN: НОМЕР_1 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_10 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) та використовується останнім, а саме :

1.Мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору з сім картою НОМЕР_2 ;

2.Флеш накопичувач чорного кольору з емблемою «мерседес»;

3.LTE карта мобільного оператора «Lifecell» НОМЕР_3 ;

4.Мобільний телефон марки Iphone 16 pro Imei 1: НОМЕР_4 , Imei 2: НОМЕР_5 ;

5.Флеш накопичувач в чохлі коричневого кольору з написом «Укрсоцбанк»

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1