Провадження №1-кс/359/2021/2025
УХВАЛА

6 жовтня 2025 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , діючого від імені та в інтересах ОСОБА_3 , на дії посадових осіб Національної поліції та ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають в безпідставному затриманні особи та поміщення її під варту,

встановив:

6 жовтня 2025 року адвокат ОСОБА_2 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_3 , звернувся з вказаною скаргою: просить визнати незаконним затримання його довірителя та доставлення до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ; звільнити ОСОБА_3 з-під варти та провести розслідування за фактом його незаконного затримання.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчим суддею є суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому ст.247 цього Кодексу, голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Згідно п.19 ч.1 ст.3 КПК України сторони кримінального провадження з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачаєть-ся застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься диспозитивність.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України вказаний принцип полягає у тому, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повно-важення цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з ч.2 ст.206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Як вбачається з диспозиції норми, передбаченої п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді відноситься здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб виключно у кримінальному провадженні. Очевидно, що ні ОСОБА_3 , ні ІНФОРМАЦІЯ_3 не є сторонами кримінального провадження в розумінні п.19 ч.1 ст.3 КПК України. Адже вказаний РТЦК та СП лише забезпечує дотримання громадянами України законодавства про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, а перебування ОСОБА_3 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 не є утриманням під вартою.

Аналіз наведених обставин переконливо свідчить про те, що правовідносини, які виникли між ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не регулюються КПК України, зокрема ст.206 цього Кодексу. Тому у слідчого судді відсутні повноваження на розгляд питання про звільнення ОСОБА_3 з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відкриття провадження за поданою скаргою призведе до очевидного перевищення слідчим суддею повноважень, визначених кримінальним процесуальним законодавством. Вказані дії будуть свідчити про свавільне та нічим не виправдане порушення права на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення процесуальної законності належить відмовити ОСОБА_3 та його представнику ОСОБА_2 у відкритті провадження за поданою скаргою.

Керуючись ч.2 ст.369, ст.370, ст.372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , діючого від імені та в інтересах ОСОБА_3 , на дії посадових осіб Національної поліції та ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають в безпідставному затриманні особи та поміщення її під варту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1