Справа № 738/118/26
№ провадження 1-кп/738/42/2026
Вирок

іменем України

19 лютого 2026 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000039, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Слобідка Менського району Чернігівської області, громадянство України, зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , проживаючого в квартирі АДРЕСА_2 , одруженого, працює складальником виробів з деревини в ТОВ «Корфад», раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-3 КК України,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4 ,
обвинуваченогоОСОБА_2 ,

встановив:

1.Хронологія судового провадження.

19 січня 2026 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 надійшов до Менського районного суду Чернігівської області з Корюківської окружної прокуратури (арк. с. 1).

21 січня 2026 року Менський районний суд Чернігівської області постановив ухвалу про призначення підготовчого судового засідання (арк. с. 17).

18 лютого 2026 року Менський районний суд Чернігівської області постановив ухвалу про призначення судового розгляду (арк. с. 27).

2.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Відповідно до Положення про державну установу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2308/25 від 22 серпня 2025 року, Менська виправна колонія (№ 91) є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Менська виправна колонія (№ 91) є кримінально - виконавчою установою закритого типу та відповідно до законодавства здійснює правозастосовні і правоохоронні функції, а також являється юридичною особою.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Відповідно до частини восьмої статті 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України зобов`язані подавати щороку до 1 квітня декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У підпункті «д» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

ОСОБА_2 відповідно до наказу начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» № 8 о/с від 21 січня 2016 року призначений на посаду молодшого інспектора відділу охорони установи та йому присвоєно спеціальне звання прапорщика внутрішньої служби.

Таким чином, ОСОБА_2 набув статусу особи рядового складу кримінальновиконавчої служби та став суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно із наказом начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» № 72/ОС-25 від 15 липня 2025 року, ОСОБА_2 звільнений з посади молодшого інспектора відділу охорони установи.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а»,«в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

У зв`язку зі звільненням із вказаної посади ОСОБА_2 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до абзацу 1 частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті «https://public.nazk.gov.ua» Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (декларацію з позначкою «Я припинив виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (при звільненні)» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) з 01 січня 2025 року до 15 липня 2025 року у строк не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності, про що він додатково повідомлений у день звільнення 15 липня 2025 року.

Однак, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 15 липня 2025 року, звільнившись зі служби з Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)», будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», достовірно знаючи про свій обов`язок подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування (декларації з позначкою «Я припинив виконувати функції держави або місцевого самоврядування (при звільненні)» протягом 30 днів з моменту звільнення шляхом внесення відповідних відомостей на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, проживаючи по АДРЕСА_3 , всупереч вимогам абзацу 1 частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», умисно не подав за період не охоплений раніше поданими деклараціями з 01 січня 2025 року до 15 липня 2025 року, декларацію при звільненні особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції у строк до 13 серпня 2025 року, шляхом заповнення такої декларації на офіційному веб-сайті «https://public.nazk.gov.ua».

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 366-3 КК України, а саме: умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

4.Позиції сторін кримінального провадження.

4.1.Позиція сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 16 січня 2026 року слідчим Відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 та затверджений прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_4 (арк. с. 2-8).

За змістом обвинувального акту, який підтримав прокурор, орган досудового розслідування вважав установленим те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 366-3 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор просив визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 366-3 КК України, зазначив, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є: щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання - відсутні. Прокурор просив призначити покарання ОСОБА_2 сто п`ятдесят годин громадських робіт.

4.2. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав, надав показання, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся, при призначенні покарання погодився із позицією прокурора.

5.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

5.1.Висновки суду, що обсягу доказів, що підлягають дослідженню.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, доказами, які характеризують особу обвинуваченого, а також доказами, які підтверджують наявність процесуальних витрат, речових доказів у кримінальному провадженні.

5.2.Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_2 надав показання, якими підтвердив фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті, зокрема зазначив, що працював у ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)», та був особою, яка зобов`язана подавати декларації відповідно до Закону України «Про запобігання корупції». 15 липня 2025 року звільнився зі служби з Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)», але не подав за період не охоплений раніше поданими деклараціями з 01 січня 2025 року до 15 липня 2025 року, декларацію при звільненні особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Після отримання повідомлення від НАЗК про необхідність подати декларацію, також не виконав вимоги закону декларацію не подав, оскільки був заклопотаний іншими справами. У вчиненому розкаюється.

5.4. Документи, зібрані стороною обвинувачення.

Суд дослідив надані прокурором документи, які характеризують особу обвинуваченого, документи щодо речових доказів та інші документи.

6.Висновки суду.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання наданих прокурором доказів недопустимими, відповідно до положень частини третьої статті 89 КПК України.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

Проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає існування будь-яких інших подій, ніж ті, що викладені в обвинувальному акті.

Суд дійшов висновку, що прокурор надав допустимі, належні, достовірні та достатні докази для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-3 КК України, а саме в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

7.Обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_2 - відсутні.

8.Мотиви призначення покарання обвинуваченому.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 є особою, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, вчинив умисний нетяжкий злочин у сфері службової діяльності, одружений, працює, на обліку у лікаряпсихіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

З урахуванням обставин справи, особи винного, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді громадських робіт із найменшим строком, передбаченим у санкції статті 366-3 КК України - у виді ста п`ятдесяти годин, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування строком на один рік.

Суд вважає, що призначення покарання у виді громадських робіт з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

9.Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів.

Суд вирішує питання щодо речових доказів, відповідно до положень частини дев`ятої статті 100 КПК України, зокрема речові докази: DVD-R диск, документи: повідомлення НАЗК про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 22.09.2025 № 1/3507 з додатками; повідомлення з НАЗК ОСОБА_2 № 47-02/85734-25 від 21.10.2025; лист з трек-номером відстеження від 21.11.2025 по номеру R 23; послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження в Корюківській окружній прокуратурі протягом усього часу їх зберігання.

У даному кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлений, під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Підстави для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-3 КК України та призначити йому покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування строком на один рік.

Речові докази: DVD-R диск; документи: повідомлення НАЗК про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 22.09.2025 № 1/3507 з додатками; повідомлення з НАЗК ОСОБА_2 № 47-02/85734-25 від 21.10.2025; лист з трек-номером відстеження від 21.11.2025 по номеру R 23; послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження в Корюківській окружній прокуратурі протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1