ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000881 від 20 листопада 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. В`язівок, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого автослюсарем ПП «Зігфрид-М», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27 грудня 2024 року вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.286 КК України до шести років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним

19 листопада 2016 року, близько 18 год. 50 хв., ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автобусом БАЗ А079.23 р/н НОМЕР_1 , по пр.Слобожанському на перехресті з вул.8 Березня на світлофорі, який працював в режимі жовтого миготливого світла, біля нерегульованого пішохідного переходу, грубо порушуючи п.18.1. ПДР, відповідно до вимог якого «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не обрав безпечної швидкості руху та не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_6 , що рухався по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автобуса БАЗ, який не зменшуючи швидкості руху не зупинився та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , в наслідок чого здійснив наїзд на останнього, в результаті даної події ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: черепно- мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, перелому величної кістки праворуч зі зміщенням уламків, переломів зовнішньої та нижньої стінок правої орбіти, перелом стінок основної пазухи з явищами гемо синусу лівої гайморової пазухи та правої половини основної пазухи, контузії правого ока тяжкого ступеню з підвивихом кришталика, відривом кореню райдужки від 6-ти до 12-ти годин, гемофтальму правого ока, скальповано-рваних ран обличчя: в лобній області праворуч з переходом вниз до внутрішнього кута правої надбрівної дуги, на верхній повіці правого ока від зовнішнього кута з переходом вгору до внутрішнього кута правої надбрівної дуги, на нижній повіці правого ока та від проекції правої гайморової пазухи з переходом на праву щоку, підшкірної гематоми, садна та забійної рани у правій тім`яній області, закритої тупої травми грудної клітини з масивним садном по передній поверхні в проекції 1-2-го ребер, забою обох легень, з явищами правостороннього гемотораксу та розвитком в посттравматичному періоді пневмонії, забою правої стопи, рваної рани правої стопи.

Виявлені тілесні ушкодження утворилися від механічної дії виступаючих частин рухомого транспортного засобу вагонного типу, з послідуючим падінням потерпілого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Позиція обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав. Суду пояснив, що 19.11.2016 року, приблизно о 17 год.50 хв., керуючи автобусом БАЗ А079.23 р/н НОМЕР_1 , рухався по пр. Слобожанському зі швидкістю 55-60 км/г. На перехресті з вул. 8 Березня, на світлофорі, який працював в режимі жовтого миготливого світла, проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, розмітка якого була стерта, приблизно за 15 метрів до зіткнення, побачив як з правого боку дві людини вибігли на проїзну частину дороги. Він прибрав ногу з педалі газу, але на педаль тормозу не натискав, оскільки не знав, що будуть робити дані особи. Потім побачив як один чоловік тримав іншого за плече, і йому було не зрозуміло що вони будуть робити, чи далі підуть, чи зупиняться, але все одно зменшив швидкість без застосування екстреного гальмування. В цей час пішохід ОСОБА_6 зненацька вискочив, у зв`язку з чим він намагаючись уникнути зіткнення спробував об`їхати його з лівого боку, однак уникнути зіткнення не вдалось, у зв`язку із чим зачепив ОСОБА_6 правим боковим дзеркалом, від чого останній впав на проїзній частині. Вказав, що на цьому маршруті працює давно і пам`ятає, що колись на цьому перехресті був пішохідний перехід. Але з часом розмітка майже стерлась. Шкоду потерпілому відшкодував. Просив суд сурового його не карати.

Позиція захисника обвинуваченого

Захисник у судовому засіданні просив суд призначити обвинуваченому мінімальне покарання, поглинувши його на підставі ч.4 ст.70 КК України, покаранням, призначеним за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року.

Позиція прокурора

Прокурор у судових дебатах зазначив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена у повному обсязі. Просив суд призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки та на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року, остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Вирішити питання про долю речових доказів та судових витрат.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази, які підтверджують вину ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.11.2016 року, схеми та фото-таблиці до нього, із яких убачається, що ДТП відбулася неподалік електроопори № 43 на перехресті пр. Слобожанського м. Дніпра та вул. 8-го Марта смт.Слобожанське на адміністративній території Дніпровського району Дніпропетровської області. На момент огляду, з 18.40 години до 19.20 години, за участю ОСОБА_4 і понятих установлено, що дорожнє покриття загальною шириною 13,8 метрів, сухе. При огляді зафіксовані: на проїзній частині в межах пішохідного переходу - слід речовини бурого кольору; на автобусі «БАЗ А079.23» р/н НОМЕР_1 - пошкодження у передній частині з правої сторони, відламане верхнє кріплення правого бокового дзеркала, на нижній частині якого є фрагменти тканини коричневого кольору і частини сентипонової підкладки.

З копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15травня 2013 року вбачається, що автобус «БАЗ А079.23» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, належить на праві власності ПП «Зігфрід-М».

З протоколу огляду транспортного засобу від 29 листопада 2016 року та фото-таблицею для нього убачається, що на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТОВ «Автоклуб» у присутності понятих оглянутий автобус «БАЗ А079.23» реєстраційний номер НОМЕР_1 синьо-білого кольору, яким 19 листопада 2016 року під час ДТП керував ОСОБА_4 . На момент огляду у передній частині праворуч на рівні 0,65 м від нижнього звіса наявна смуга стертості бруду у напрямку спереду-назад довжиною 1,37 м, котра закінчується на рівні покажчика правого бокового повторювача сигналу повороту, який відсутній, тобто відламане скло та немає лампочки. Також пошкоджено зовнішню частину підкрилка правого переднього колеса, верхнє кріплення правого бокового дзеркала. На нижньому кріпленні цього ж дзеркала знаходяться фрагменти синтетичної тканини коричневого кольору та синтепонової підкладки білого кольору.

Відповідно до висновку експерта №4506е від 06-09 грудня 2016 року та схематичним зображенням пошкоджень до нього, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, перелому виличної кістки праворуч зі зміщенням уламків, переломів зовнішньої та нижньої стінок правої орбіти, переломів стінок основної пазухи з явищами гемосинусу лівої гайморової пазухи та правої половини основної пазухи, контузії правого ока тяжкого ступеню з підвивихом кришталика, відривом кореню райдужки від 6-ти до 12-ти годин, гемофтальму правого ока, скальповано-рваних ран обличчя в лобній області праворуч з переходом вниз до внутрішнього кута правої надбрівної дуги, на верхній повіці правого ока від зовнішнього кута з переходом вгору до внутрішнього кута правої надбрівної дуги, на нижній повіці правого ока та від проекції правої гайморової пазухи з переходом на праву щоку, підшкірної гематоми, садна та забійної рани у правій тім`яній області, закритої тупої травми грудної клітини з масивним садном по передній поверхні в проекції 1-2-го ребер, забою обох легень з явищами правостороннього гемотораксу та розвитком в посттравматичному періоді пневмонії, забою правої стопи, рваної рани правої стопи. За своїм характером ці тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя у момент заподіяння. Виявлені у ОСОБА_6 ушкодження виникли незадовго до первинного надання медичної допомоги, від механічної дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу вагонного типу, з послідуючим падінням потерпілого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди, тобто і за механізмом, вказаним слідчим у постанові.

Згідно з висновком експерта № 5/10.2-1118 від 12.12.2016 року та фото-таблицями до нього, на момент експертного огляду робоча гальмова система та рульове керування автобуса «БАЗ А079.23» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані.

Протокол слідчого експерименту від 18.01.2017 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_8 показав, що він з потерпілим рухався по пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автобуса, потерпілий йшов дещо попереду. В момент ДТП світлофор, що регулює рух в місці пішохідного переходу працював в режимі мигання жовтого кольору. Також ОСОБА_8 додав, що потерпілий рухався не швидко, середнім темпом прямолінійно. Далі ОСОБА_8 вказав місце наїзду на потерпілого. Замірами було встановлено, що воно розташоване на пішохідному переході, на відстані 2,3 метри від дальнього краю пішохідного переходу та на відстані 6 метрів від правого краю проїзної частини автодороги. Тобто потерпілий з моменту виходу на проїзну частину подолав відстань 6 метрів. Після чого на дорожньому покритті було відміряно та відкладено відстань 6 метрів та пішохід статист ОСОБА_9 тричі долав дану відстань з темпом, який вказав ОСОБА_8 , тобто з темпом руху відповідним темпу руху потерпілого. Пішохід статист подолав дану відстань за час Т1=5с, Т2=5,2 с., Т3=5,2с., для вимірювання даного часу використовувався секундомір «Агат». Також ОСОБА_10 вказав, що автобус здійснив наїзд на потерпілого правим боковим дзеркалом.

Протоколо слідчого експерименту від 18.01.2017 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого ОСОБА_11 показала, що автобус рухався в другій смузі для руху на відстані 1,3 метра від осі правого переднього колеса автобуса до розділової смуги та на відстані 1,2 метра від осі правого заднього колеса до розділової смуги. Потерпілий пішохід рухався з право на ліво по пішохідному переходу, а в цей час світлофор, який регулює рух по даному пішохідному переходу горів жовтим кольором. Вказати як саме відносно ближньої та дальньої межі пішохідного переходу рухався потерпілий, ОСОБА_11 вказати не змогла. Далі вона вказала місце наїзду на пішохода, замірами було встановлено, що воно розташоване на відстані 6 метрів від правого краю проїзної частини автодороги, тобто з моменту виходу на проїзну частину автодороги до моменту наїзду пішохід подолав відстань у 6 метрів. Після чого на дорожньому покритті було відміряно та відкладено відстань 6 метрів та пішохід статист ОСОБА_9 тричі долав дану відстань з темпом, який вказала ОСОБА_11 , тобто з відповідним темпом руху тому з яким рухався потерпілий. Пішохід статист подолав дану відстань за час Т1=5.2 с, Т2=5 с., Т3=5,2с. Під час вимірювання даного часу використовувався секундомір «Агат». ОСОБА_11 зазначила, що під час ДТП попереду та поруч не було інших транспортних засобів, що рухались в попутному напрямку з ним, та перед наїздом водій автобуса учасник ДТП змінив напрямок свого руху вліво.

В дослідженому протоколі слідчого експерименту від 18 січня 2017 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_12 , зафіксовано як ОСОБА_12 показав, що автобус рухався зі швидкістю 50 км/год на відстані 1,3 метра від осі правого переднього колеса до розділової смуги та на відстані 1,2 метра від осі заднього правого колеса до розділової смуги, що було встановлено замірами. Далі ОСОБА_12 вказав, що пішохід рухався по пішохідному переходу з право на ліво відносно напрямку руху автобуса. Замірами було встановлено місце наїзду на пішохода, воно знаходиться на відстані 2 метри від дальнього краю пішохідного переходу та на відстані 5,7 метрів від правого краю проїзної частини автодороги, тобто потерпілий з моменту виходу на проїзну частину подолав відстань у 5,7 метрів. Після чого було встановлено за допомогою статиста ОСОБА_9 час, який тричі подолав відстань 5,7 метрів з темпом, який вказав ОСОБА_12 , тобто з темпом, з яким рухався потерпілий. Час за який пішохід-статист подолав дану відстань склав: Т1=5.2 с, Т2=5,4 с., Т3=5,2с. Василенко зазначив, що перед наїздом водій автобуса змінив напрямок руху вліво, наїзд відбувся правим боковим дзеркалом автобуса. Час руху пішохода статиста вимірювався секундоміром «Агат». Також ОСОБА_12 зазначив, що від час ДТП світлофор, що регулює рух на даному пішохідному переходу працював в режимі мерехтіння світла жовтого кольору та всі сидячі місця в автобусі були завантажені.

Відповідно до висновку експерта № 6/10.1-79 від 24 січня 2017 року, у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України. Його дії при заданому механізмі події не відповідали цим вимогам, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

Показання свідків

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 19 листопада 2016 року, перебуваючи в автобусі БАЗ в якості пасажира, сидів на передньому сидінні з правого боку від водія. Близько 18 год. 50 хв., заїхавши у м.Дніпро, рухались по пр.Слобожанському, побачив як по пішохідному переходу на перехресті з вул. 8-го Березня йдуть два чоловіки. Побачивши цих чоловіків, водій автобуса різко викрутив кермо вліво, однак уникнути зіткнення не зміг та зачепив першого пішохода правим переднім дзеркалом, від чого останній впав на проїзній частині, після чого водій автобуса зупинився.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 . вказала, що 19 листопада 2016 року вона була пасажиром автобуса БАЗ синьо-білого кольору та сиділа за водієм. Заїхавши у м.Дніпро, рухались по пр.Слобожанський. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. 8-го Березня, побачила як на пішохідний перехід раптово вийшли два чоловіки. В цей момент водій різко викрутив кермо вліво та вона почули гучний звук від удару, після чого водій автобуса зупинився.

Мотиви суду

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, перевіривши їх за критеріями належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов до висновку, що наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України поза розумним сумнівом.

Обвинувачення ОСОБА_4 підтверджено показами свідків, які були допитані у судовому засіданні та дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами, які узгоджуються між собою та відтворюють послідовність подій, які слідували настанню ДТП, а проведені експертизи встановили порушення ПДР з боку ОСОБА_4 що призвело до зіткнення з потерпілим ОСОБА_6 , що спричинило тяжкі тілесні ушкодження його здоров`ю.

При цьому, сукупність встановлених судом фактичних обставин а саме: неналежне реагування на зміну дорожньої обстановки, відсутність будь-яких перешкод технічного характеру для виконання обвинуваченим Правил дорожнього руху України, поза всяким розумним сумнівом доводять те, що саме невиконання обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху України, потягло за собою наїзд на ОСОБА_6 .

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи.

Кваліфікація дій обвинуваченого

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провина у вчиненні інкримінованого обвинуваченому злочину доведена повністю та знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні вищезазначеними доказами у їх сукупності. Невиконання ОСОБА_4 вимог п. 1.3, 1.5, 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого -« Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України вимагає від учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Пункт 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Пункт 18.1 - Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, вчиненого з необережності, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі та позбавлення права керування транспортними засобами. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_4 та попередженню вчинення ним нових злочинів.

Судом також встановлено, що вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.286 КК України до шести років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

Оскільки судом встановлено, що після ухвалення вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровька від 27 грудня 2024 року, стало відомо, що ОСОБА_4 винен ще й у іншому злочині (за цим кримінальним провадженням), вчинений до постановлення вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровька від 27 грудня 2024 року, суд на підставі ч.4 ст.70 КК України вважає необхідним остаточно призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим.

Цивільний позов

Вирішуючи питання про належність відповідача, суд приймає до уваги приписи ст.ст. 61, 128 КПК України, ст.ст. 11, 509, 980, 999, 1166, 1172, 1194, 1195 ЦК України, ст.ст. 1,5,6,7,9 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 6, 22, 24, 33, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Враховуючи вказані вимоги чинного законодавства та фактичні обставини справи, суд вважає, що визначений позовом відповідач не може бути належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки станом на час скоєння ДТП обвинувачений керував належним ПП «Зігфрід-М» автобусом «БАЗ А079.23». Саме із цією юридичною особою він перебував у трудових відносинах станом на час скоєння злочину та виконував службове завдання роботодавця. Цивільна відповідальність ПП «Зігфрід-М», станом на час ДТП. була застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №АК/2239916 від 19.10.2016 року, укладеного між ПП «Зігфрід-М» та ПАТ «Київський страховий дім». У зв`язку з чим суд вважає, що належним цивільним відповідачем у даній справі є ПАТ «Київський страховий дім», а не ПП «Зігфрід-М», у зв`язку із чим цивільний позов ОСОБА_6 до ПП «Зігфрід-М» про стягненні матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Судові витрати та речові докази.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 5/10.2-1118 від 12.12.2016 року у сумі 703 грн. 68 коп.; судової авто-технічної експертизи № 6/10.1-79 від 24.01.2017 року у сумі 703 грн. 68 коп.; судової авто-технічної експертизи № 6.10.1-79 від 24.01.2017 року у сумі 703 грн. 68 коп.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року остаточно призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до ПП «Зігфрід-М» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Роз`яснити потерпілому право звернутись з позовом до належного відповідача в порядку цивільного судочинства.

Арешт накладений на автомобіль БАЗ А079.23 р/н НОМЕР_1 ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2016 року скасувати.

Речовий доказ автобус БАЗ А079.23 р/н НОМЕР_1 , який належить ПП «Зігфрід-М» повернути власнику за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2 111,04 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1