У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/12580/25

№ 1-кс/183/2058/25

09 грудня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2025 року за № 0001546 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, учасника бойових дій, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в :

09 грудня 2025 року слідчий Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 звернувся до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2025 року за № 0001546, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській областіперебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2025 року за № 0001546 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Так, близько 20 години 00 хвилин 07 грудня 2025 року, ОСОБА_6 , прийшов за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась ОСОБА_8 , яка в ході діалогу, не впустила ОСОБА_6 на територію домоволодіння. В цей момент ОСОБА_6 побачив транспортний засіб Renault Sandero Stepwey, білого кольору, з заміненими номерними знаками країни реєстрації Норвегія « НОМЕР_1 » (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), який перебуває у віданні ОСОБА_9 та стояв поблизу паркану території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме вищевказаного транспортного засобу.

Реалізуючи вищевказаний злочинний намір, ОСОБА_6 того ж дня, тобто 07 грудня 2025 року, прибув до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , налив у скляну банку об`ємом 3 л. пально-мастильну речовину, та направився за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізовувати вищевказаний злочинний намір, ОСОБА_6 прибув до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до автомобіля марки Renault Sandero Stepwey, білого кольору, з заміненими номерними знаками країни реєстрації Норвегія « НОМЕР_1 » (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), діючи з прямим умислом, облив пально-мастильною речовиною, яка була в скляній банці задню частину транспортного засобу та за допомогою сірників підпалив його, що спричинило пожежу вказаного транспортного засобу в районі бензобаку, який розташований з правої сторони над заднім колесом.

Після чого, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим спричинили майнову шкоду ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме в умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

08 грудня 2025 року о 00.25 годині, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08 грудня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

У главі 18 Кримінального процесуального кодексу України визначено заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також детально регламентовано порядок їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту спідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від трьох до десяти років, а тому розуміючи тяжкість вчинення злочину та реальну міру покарання, до якого його може бути притягнуто у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду. Крім того, ОСОБА_6 офіційно або за наймом не працює, джерел доходу не має, неодружений, дітей не має, зловживає алкогольними напоями, під дією яких зі слів підозрюваного він і вчинив даний злочин, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено потерпілого та свідків даного кримінального правопорушення, яким відомі обставини події, які мешкають в одному місті та районі з підозрюваним ОСОБА_6 і знають його особисто та які ще не допитані безпосередньо судом, отже, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий зазначає, що оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_6 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу тримання під вартою, як до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від трьох до десяти років.

Застосування до ОСОБА_6 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, наявність у цій справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки їх уникнення за наведених обставин можливо лише через обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, слідчий у клопотання, посилаючись на норми ст. ст. 36, 40, 131, 132, 176 178, 183, 184 КПК України, просив суд:

-застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08 лютого 2026 року.

В судовому засіданні слідчий, прокурор, кожен окремо, підтримали клопотання, посилалися на підстави звернення до суду, викладені у клопотанні, просили суд обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а призначити більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та врахувати відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не одружений, дітей не має, має постійне місце реєстрації та проживання, має хронічні захворювання, а саме: 10.09.2025 року поставлено діагноз виразкова хвороба шлунка, ускладнена кровотечею; хронічний пієлонефрит, стадія ремісії, 13.02.2020 року проведена лапароскопічна нефректомія справа (видалення правої нирки).

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників, дослідивши надані до клопотання матеріали, приходжу до нижченаведеного.

Встановлено, що 07 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001546:

-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 194 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 07.12.2025 року о 22.15 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля будинку № 34 по вул. Технікумівська у м. Самаро Дніпропетровської області, умисно здійснив підпал задньої частини транспортного засобу зі сторони бензобаку Renault Sandero Stepwey, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 (ЖЄО № 53163 від 07.12.2025 року);

-орган досудового розслідування Самарівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

08 грудня 2025 року о 00.25 годині, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08 грудня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами, а саме: Витягом з ЄРДР від 07.12.2025 року; протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту спідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

У відповідності до ст. 131 КПК України, з аходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 9 частини 2 статті 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

На підставі ст. 176 КПК України,

1. Запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

2. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

3. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

4. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

У відповідності до ч. 8 ст. 176 КПК України, Під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Згідно вимог ст. 177 КПК України,

1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що

1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На підставі ст. 183 КПК України,

1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

3. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

4. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Приходжу до висновку, що слідчим та прокурором надано вагомість наявних доказів, які свідчать про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами, долученими до клопотання.

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від трьох до десяти років, а тому розуміючи тяжкість вчинення злочину та реальну міру покарання, до якого його може бути притягнуто у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду. Крім того, ОСОБА_6 офіційно або за наймом не працює, джерел доходу не має, неодружений, дітей не має, зловживає алкогольними напоями, під дією яких зі слів підозрюваного він і вчинив даний злочин, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено потерпілого та свідків даного кримінального правопорушення, яким відомі обставини події, які мешкають в одному місті та районі з підозрюваним ОСОБА_6 і знають його особисто та які ще не допитані безпосередньо судом, отже, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд враховує:

-вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення - підтверджується матеріалами, долученими до клопотання;

-тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні,

-вік та стан здоров`я підозрюваного - 10.09.2025 року поставлено діагноз виразкова хвороба шлунка, ускладнена кровотечею; хронічний пієлонефрит, стадія ремісії, 13.02.2020 року проведена лапароскопічна нефректомія справа (видалення правої нирки);

-міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини не одружений, дітей не має, проживає з батьками;

-наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання офіційно не працює, є учасником бойових дій;

-репутацію підозрюваного - за місцем фактичного проживання характеризується посередньо;

-майновий стан підозрюваного не має офіційного джерела доходу;

-наявність судимостей у підозрюваного - раніше не судимий;

-дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше - запобіжні заходи відносно підозрюваного раніше не застосовувалися;

-наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення - відсутні;

-розмір майнової шкоди - майнова шкода не визначена;

-ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений не встановлений.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурор та слідчий довели, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Водночас, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваної можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме, цілодобовий домашній арешт, що є достатнім та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно приписів ст. 181 КПК України Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На підставі ст. 194 КПК України 1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором,які визначені ст.194 КПК України

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються

Враховуючи викладене, наявність ризиків, передбачених п. 1,3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, з метою виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає необхідним, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, який полягає в забороні залишати місце постійного проживання, окрім випадків евакуації або запобіганню загрозі життю, здоров`ю підозрюваному терміном на два місяці, з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідності обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст..ст. 177, 178, 183-183, 184, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2025 року за № 0001546 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 05 лютого 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Самарівського районного відділу поліції Головного управляння Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- під час оголошення на території Дніпропетровської області сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» дозволити підозрюваному ОСОБА_6 відлучатись з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,з метою перебування останнього в укритті.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на прокурора.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Самарівського районного відділу поліції Головного управляння Національної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала діє по 05 лютого 2026 року включно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16.00 год. 10 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1