Провадження №11-кп/801/1208/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

при секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2025 року в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2025 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 та оголошено міжнародний розшук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до її затримання та доставлення до місця розгляду кримінального провадження з метою розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Судове провадження зупинено до розшуку обвинуваченої. Заставу у розмірі 909 960 (дев`ятсот дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 70 копійок, внесену 31.08.2017 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області, звернуто в дохід держави та зараховано до спеціального фонду державного бюджету України.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора суд виходив з того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, під час судового провадження виїхала за межі України до Федеративної Республіки Німеччина, звідки не повертається, що свідчить про ухилення від суду, та у зв`язку з чим оголошено її міжнародний розшук. На переконання суду за наявності такого ризику (ухилення від суду) застосування менш суворих запобіжних заходів не зможе запобігти установленим ризикам. Одночасно у зв`язку з цим суд прийняв рішення про звернення застави у дохід держави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2025 через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам провадження. Просить винести своє рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання прокурора про оголошення міжнародного розшуку обвинуваченої, обрання щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою та звернення застави у дохід держави.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду про порушення обвинуваченою умов запобіжного заходу та ухилення від суду не відповідають фактичним обставинам провадження, адже на момент прийняття рішення щодо ОСОБА_7 не було встановлено жодних обмежень для виїзду за кордон, та не був покладений обов`язок повідомляти про це прокурора чи суд. Його підзахисна тимчасово залишила межі України для проходження лікування у Федеративній Республіці Німеччина, та таке лікування проходить до теперішнього часу. При цьому на усі призначені судом засідання надавала письмові клопотання про здійснення провадження у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, які були проігноровані судом.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи ухвалу суду, у тому числі в частині обрання виключного запобіжного заходу, законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваної підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Висновки щодо меж перегляду оскаржуваної ухвали.

Як убачається з апеляційної скарги захисника, останній порушує питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2025 року в цілому, у тому числі про оголошення міжнародного розшуку обвинуваченої ОСОБА_7 , обрання щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також звернення застави у дохід держави.

Проте відповідно до положень абз. 1 ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті (вироки, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом), окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Водночас абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК України передбачено можливість апеляційного оскарження ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Розгляд такої апеляційної скарги здійснюється у порядку ст. 422-1 КПК України.

Також суд виходить з того, що за висновком про застосування норми кримінального процесуального закону, викладеного у постанові ОП ККС ВС від 14.02.2022 (справа № 991/3440/20) ухвала слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлена в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК може бути оскаржена в апеляційному порядку.

З урахуванням наведеного суд здійснюватиме розгляд апеляційної скарги захисника виключно у частині доводів щодо застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Висновки щодо обгрунтованості обрання виключного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, судом зазначені вимоги закону не дотримано та висновки щодо обрання виключного запобіжного заходу, викладені в ухвалі, не умотивовані та постановлені без урахування фактичних обставин цього провадження.

У вищенаведеній постанові від 14.02.2022 (справа № 991/3440/20) Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду також виснувала, що процедура, передбачена в ч. 6 ст. 193 КПК України, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Системний аналіз частини шостої статті 193 КПК України дає підстави стверджувати, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого можливе виключно за умови поєднання двох обставин - доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. Недоведення хоча б однієї і цих обставин виключає обрання виняткового запобіжного заходу.

В оскаржуваній ухвалі погоджуючись із доводами прокурора, викладеними у клопотанні, місцевий суд вважав доведеним, що внаслідок виїзду за кордон обвинувачена ухиляється від суду, що вказує на реальну наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність саме цього ризику у сукупності із тяжкістю висунутого обвинувачення та імовірного покарання у виді тривалого ув`язнення обґрунтовують необхідність обрання виняткового запобіжного заходу.

Проте такі висновки місцевого суду суперечать фактичним обставинам цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Під ризиками, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною першою статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Оцінюючи ризик «ухилення від суду» суд апеляційної інстанції наголошує, що згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, а в подальшому в Постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 30.05.2019 року у справі № 639/793/17, під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

Натомість у цьому провадженні із наданих стороною захисту копій матеріалів судового провадження установлено, що обвинувачена ОСОБА_7 перебуваючи за межами України у зв`язку з лікуванням, 07.05.2025, 20.05.2025, 12.06.2025, 12.09.2025, 19.09.2025, 28.10.2025, 12.11.2025, 17.11.2025 належним чином зареєструвавшись у підсистемі «Електронний суд» подавала до місцевого суду клопотання про проведення призначених судових засідань у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у зв`язку з неможливістю безпосередньою її участю в судовому засіданні з об`єктивних причин.

З цього приводу суд також враховує практику Суду касаційної інстанції, зокрема висновки, викладені у Постанові ККС ВС від 27.02.2024 (справа № 754/6210/21). Так, цей Суд виснував, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (за допомогою власних технічних засобів).

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати на них відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому місцевий суд жодним чином не обгрунтував неможливість здійснення судового провадження за участю обвинуваченої у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (за допомогою власних технічних засобів).

Натомість процесуальна поведінка ОСОБА_7 є активною, остання бажає брати участь у судовому провадженні, що у свою чергу спростовує висновки про ухилення обвинуваченої від суду, та як наслідку навності цього ризику.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422? КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2025 року в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: