Справа № 650/6917/25
провадження № 1-кп/650/225/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у межах кримінального провадження № 0002137 клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, командира взводу зв`язку танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні «сержант», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 426-1 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

На судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою застосованого стосовно обвинуваченого зазначивши в обґрунтування, що вказаний строк спливає, а ризики, що стали підставою для застосування та продовження даного запобіжного заходу не відпали та не зменшилися.

Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечив, вказавши, що вимоги суду буде виконувати та ухилятись від суду не збирається, а неведені прокурором ризики не підтверджені належними доказами. Також обвинувачений зазначив, що перебування його під вартою заважає йому сприяти вирішенню питання про подальше проходження ним військової служби.

Захисник на судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на відсутність належного обґрунтування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також на те, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є військовослужбовцем та не має наміру ухилятися від суду. Крім того, захисник зазначив, що сторона обвинувачення не навела нових обставин, які б свідчили про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розгляд цього питання має відбуватися за нормами глави 18 КПК України з обґрунтуванням наявності ризиків у кримінальному провадженні та необхідності подальшого застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За змістом частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному проваджені вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 426-1 КК України, санкція якої передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, яке в свою чергу відповідно до статті 183 КПК України передбачає можливість застосування до обвинуваченої особи найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 19 вересня 2025 року стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 15 листопада 2025 року, без визначення застави.

Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено до 11 січня 2026 року, оскільки встановлені раніше ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, не відпали та не зменшились.

Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено до 21 лютого 2026 року, оскільки встановлені раніше ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, не відпали та не зменшились.

Під час розгляду питання про доцільність подальшого продовження запобіжного заходу судом враховано положення статті 178 КПК України, відповідно до якої при вирішенні питання про застосування чи продовження запобіжного заходу враховуються: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість передбаченого покарання, вік і стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, сімейного стану, роботи та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий, є військовослужбовцем, однак обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що саме по собі об`єктивно підвищує ризик його можливого переховування від суду.

Оцінюючи доводи сторін та надані матеріали кримінального провадження у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які були встановлені під час застосування та попередніх продовжень запобіжного заходу, на даний час не відпали та не зменшилися.

Зокрема, з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та суворості можливого покарання зберігається ризик переховування обвинуваченого від суду. Крім того, з огляду на стадію судового розгляду та необхідність дослідження доказів, не виключається можливість незаконного впливу на свідків чи іншим чином перешкоджання кримінальному провадженню.

З огляду на тяжкість інкримінованого злочину, а також характер та обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що існують підстави вважати, що у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на свідків або іншим чином перешкоджати судовому розгляду.

Будь-яких передбачених законом обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено та сторонами не доведено.

Доказів існування будь-яких обставин, що виникли після ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу і його продовження та які б спростовували наявність чи свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також спростовують суспільну небезпеку особи обвинуваченого, стороною захисту суду також не надано, тому підстави для не застосування вказаного запобіжного заходу відсутні.

Наявність декількох ризиків у сукупності, існування яких доведено прокурором, унеможливлює не застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу, оскільки в такому разі буде неможливо запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним своїх обов`язків.

Керуючись вищенаведеними положеннями КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 18 квітня 2026 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак, може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, відповідно до пункту 1-1 частини другої статті 395 КПК України, в частині обраного запобіжного заходу.

Повний текст ухвали складений 18 лютого 2026 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1