ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5995/23 Номер провадження 11-кп/814/1434/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001101 за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_9 , прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 10.04.2025,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка Сумської області, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 08.04.2014 вироком Миргородського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Знятий з обліку 18.05.2015 у зв?язку із закінченням іспитового строку,

визнано винуватим та засуджено:

- за ст. 126-1 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 5 років позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено, стягнуто з ОСОБА_8 2 909 грн. 13 коп. матеріальної та 5 000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів, процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

01.09.2023, в денний час доби, ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Полтава, по вул. Коцюбинського, діючи повторно та умисно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом відкриття замка вхідних дверей зайшов до гаражу, звідки таємно викрав шуруповерт марки «START PRO» Professional Tools., бензопилу Craft-Tec СТ-5000, болгарку DWT WS08-125R та електричну дриль марки Вітязь ДЕУ-1200, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 5540 грн. 88 коп.

Крім того, ОСОБА_8 , безпричинно, умисно та систематично, вчиняв домашнє насильство у вигляді фізичного та психологічне насильства по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_12 та її малолітнього сина ОСОБА_13 , що призвело до їх фізичних та психологічних страждань.

Так, ОСОБА_8 09.01.2023 близько 11 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , вчинив домашнє насильство фізичного і психологічного характеру відносно неповнолітнього сина ОСОБА_13 , а саме штовхав його, висловлював образи та приниження на його адресу у зв?язку з чим було складено протокол про вчинення обвинуваченим адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Київського районного суду м Полтави від 07.03.2023 у справі №552/302/23 ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У подальшому, 10.07.2023 близько 10 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 , вчинив стосовно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_12 домашнє насильство, а саме погрожував їй фізичною розправою, хапав за горло, завдавав ляпасів, у присутності малолітньої дитини ОСОБА_13 , внаслідок чого було складено відносно ОСОБА_8 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за результатами розгляду якого постановою Київського районного суду м Полтави від 03.08.2023 у справі №552/4010/23 ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 05.03.2024 близько 12 год. 30 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неповнолітнього сина ОСОБА_13 , а саме ображав нецензурною лайкою, принижував, кричав, погрожував, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному стану, у зв?язку з чим було складено протокол про вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Київського районного суду м Полтави від 24.05.2023 у справі №552/1709/23 ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Далі 18.06.2023, близько 14:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_12 , а саме ображав нецензурною лексикою та принижував, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю, внаслідок чого складено відносно ОСОБА_8 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Київського районного суду м Полтави від 05.09.2023 у справі №552/3650/23 ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 30.12.2023, близько 20 год. 59 хв., вчинив відносної своєї колишньої співмешканки ОСОБА_12 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлював погрози фізичною розправою та намагався вибити вхідні двері за адресою: АДРЕСА_4 , внаслідок чого складено відносно ОСОБА_8 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Київського районного суду м Полтави від 29.03.2024 у справі №552/373/24 ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 07.01.2024 близько 20 год. ОСОБА_8 , в магазині «Свіжина», перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_12 , а саме висловлював погрози в її адресу, та принизливі слова, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, внаслідок чого було складено відносно ОСОБА_8 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Київського районного суду м Полтави від 05.03.2024 у справі №552/706/24 ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 05.03.2024 близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , вчинив домашнє насильство відносно колишньої співмешканки ОСОБА_12 психологічного та фізичного характеру, а саме ображав нецензурною лексикою та хапав за руки, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному та фізичному здоров`ю, внаслідок чого працівниками поліції складено відносно ОСОБА_8 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Київського районного суду м Полтави від 23.05.2024 у справі №552/1707/24 ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 05.01.2024 о 20 год. 49 хв., 07.01.2024 о 20 год. 43 хв., 06.02.2024 о 16 год., 07.02.2024 о 16 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання потерпілої своєї колишньої співмешканки ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_4 , діючи систематично, вчинив домашнє насильство у вигляді психологічного насильства, стосовно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_12 , які виражалися у словесних образах, нецензурній лайці, погрозах, що призвело до психологічних страждань (на моральному рівні) останньої, спричинило негативні зміни в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття приниженості, незахищеності, вразливості, з порушенням звичної діяльності особистості потерпілої та зниження якості життя.

Також, 07.01.2024 о 20 год. 43 хв., 07.02.2024 о 16 год. ОСОБА_8 перебуваючи за місцем проживання потерпілої своєї колишньої співмешканки ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, систематично, вчинив домашнє насильство у вигляді психологічного насильства, стосовно її малолітнього сина ОСОБА_13 , які виражалися у словесних образах, нецензурній лайці, погрозах, що призвело до порушення його психічного благополуччя, вплинули на його особистість як психотравмувальний фактор.

03.04.2024, в першій половині дня, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , з корисливим мотивом та корисливою метою, використовуючи дозвіл малолітньої дитини - ОСОБА_13 , який в силу свого віку та страху перед ОСОБА_8 впустив його до квартири за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, в умовах воєнного стану, викрав із заззначеної квартри ноутбук марки «ASUS» моделі «M1502IA-BQ094» належний ОСОБА_12 , чим вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством щодо особи, з якою проживав спільно однією сім`єю, але не перебував у шлюбі, у вигляді економічного насильства, чим порушив її звичний уклад життя, оскільки вказана річ становить значну матеріальну цінність для потерпілої, чим спричинив ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 18 166 грн. 67 коп.

У своїй апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просила скасувати вирок суду в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

Виключити із мотивувальної частини пом?якшуючу обставину щире каяття.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд при призначенні покарання не врахував кількість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, характер суспільної небезпечності та конкретні обставини вчинення діянь.

Крім того, всупереч діючому законодавству, обвинувачений не відшкодував завдану діяннями шкоду та не з?являвся у судові засідання, у зв?язку з чим його було оголошено у розшук, що свідчить про відсутність у його діях щирого каяття.

У своїй апеляційній прокурор просив вирок суду змінити, виключивши кваліфікуючу ознаку «повторність» при кваліфікації за ч. 4 ст. 185 КК України та обтяжуючу обставину «рецидив злочинів».

Свої вимоги обгрунтовує тим, що судимість ОСОБА_8 за вироком Сумського районного суду Сумської області від 20.12.2004 була погашена 18.05.2023, тому в його діях відсутня повторність і рецидив злочинів.

У своїй апеляційній захисник просив змінити вирок суду в частині призначення покарання та призначити обвинуваченому покарання із урахуванням ст. 75 КК України, звільнивши від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням відповідних обов?язків, передбачених п.1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що місцевий суд не врахував поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень та його незадовільний стан здоров?я.

На апеляційну скаргу захисника потерпіла ОСОБА_9 подала заперечення, у якому просила відмовити у задоволенні його апеляційних вимог.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, потерпілу та прокурора, які підтримали вимоги поданих ними апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника у підтримку апеляційної скарги захисника, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку ніким із учасників не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра; обставину, яка пом?якшує покарання, а саме активне сприяння розкриттю злочину та обставини, що його обтяжує рецидив кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та у присутності малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Разом з тим, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики Верховного Суду, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілим, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Враховуючи, що обвинувачений не з?явився із зізнанням про вчинення злочину до органу досудового розслідування, щиро не розкаявся, під час судового розгляду не з?являвся у судові засідання у зв?язку з чим оголошувався у розшук, не намагався відшкодувати потерпілим завдану шкоду та не попросив у них вибачення, місцевий суд, дійшов помилкового висновку при призначенні покарання про наявність у діях обвинуваченого щирого каяття. Тому апеляційна скарга потерпілої у цій частині підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню з огляду на таке. Прокурор у своїй скарзі правильно зазначила, що ОСОБА_8 був засуджений 20.12.2004 вироком Сумського районного суду Сумської області за ч. 1 ст. 188,ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України, із урахуванням ст. 70 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна та звільнений 03.03.2010 умовно-достроково на підставі ст. 107 КК України на невідбутий строк 2 роки 5 місяців 26 днів.

Після чого, ОСОБА_8 був засуджений 08.04.2014 вироком Миргородського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі та звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Звільнений від відбування покарання у зв?язку із закінченням іспитового строку 06.05.2015.

У зв?язку з чим судимість за попереднім вироком мала бути погашеною 06.05.2023.

Проте враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення 09.01.2023, тобто до закінчення строку погашення попередньої судимості, що було підставою для його переривання, місцевий суд під час ухвалення вироку правильно врахував кваліфікуючу обставину «повторність» та призначив покарання з урахуванням обставини, що його обтяжує, рецидив злочинів.

Разом з тим, з урахуванням особи обвинуваченого, інші наведені захисником у апеляційній скарзі доводи та обставини, у тому числі і ті, які визнані судом обставинами, що пом`якшують покарання та були враховані при його призначенні, на думку колегії суддів у цьому випадку не є такими, які б свідчили про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене вище, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що виправлення засудженого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого хронічних захворювань, не спростовують висновок суду про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його стан здоров?я, часткове відшкодування майнової шкоди шляхом повернення майна, призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, тому всупереч апеляційним доводам апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 відсутні підстави для призначення більш суворого покарання.

Таким чином, підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання, його пом`якшення чи призначення із застосуванням ст. 75 КК України учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку не встановлено.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 та ст. 126-1 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та захисника немає, а апеляційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про визнання обставиною, що пом?якшує покарання, щире каяття.

В іншій частині вирок Київського районного суду м. Полтави від 10.04.2025, щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4