Єдиний унікальний № 500/6431/16-к
Провадження № 1-кп/946/34/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про звільнення особи від кримінальної відповідальності

та про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення

17 жовтня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув у місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0002053, 0001711, 0003166, 0001321, 0000321, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

25.09.2024 вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк п`ять років та шість місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, пенсіонера, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_3 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_7 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_10 .

Суть питання, що вирішується

1.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні в частині його обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності та про закриття кримінального провадження відносно нього в цій частині обвинувачення.

Встановлені судом обставини

2. ОСОБА_5 , серед іншого, обвинувачується у тому, що він, не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, придбав у невстановленому місці, час та в невстановлений спосіб наркотичний засіб канабіс, який в подальшому зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , для особистого вживання без мети збуту, та не маючи на те спеціального дозволу, незаконно вживав наркотичний засіб канабіс шляхом куріння за допомогою саморобних пристроїв зроблених фрагментів двох полімерних пляшок та полімерної пробки із вмонтованим металевим предметом з отворами, полімерного предмета та металевої трубки для куріння до 04.07.2018, коли в період часу з 08:10 год. до 09:42 год. працівниками Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області в ході проведення санкціонованого обшуку будинку АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено два паперових згортки та фрагменти фольги з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено канабісом масою у висушеному стані 0,97 г, 0,78 г, 0,95 г; десять полімерних пакетів з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом масою у висушеному стані 1,64 г, 1,49 г, 1,40 г, 1,50 г, 1,28 г, 1,15 г, 1,41 г, 1,32 г, 1,42г, 1,80 г та загальною масою 17,11 г; полімерний предмет та металеву трубку, на внутрішніх стінках яких є нашарування речовини, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу масою в перерахунку на суху речовину 0,24 г; два фрагменти полімерних пляшок та полімерна пробка із вмонтованим металевим предметом з отворами, на внутрішніх стінках яких є нашарування речовини, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу масою в перерахунку на суху речовину 0,54 г, загальною масою 0,78 г, які ОСОБА_5 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого мешкання для особистого вживання без мети збуту.

3.Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, а саме у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

4.Крім того, ОСОБА_5 також обвинувачується у вчиненні 08.07.2016 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, та спільно з ОСОБА_6 також обвинувачується у вчиненні в період часу з 07.07.2016 до 08.07.2016 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189 КК, а саме у вимозі передачі чужого майна (вимагання), з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, пошкодженням чи знищенням їхнього майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди у великих розмірах, ч. 3 ст. 289 КК, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Крім того, ОСОБА_5 також обвинувачується у вчиненні в період до 07.12.2018 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, та у вчиненні в період з початку січня 2020 року до 20.07.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, а саме у придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання про його звільнення від кримінального відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК на підставі ст. 49 КК за цим епізодом обвинувачення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому надав суду свою згоду на закриття кримінального провадження з вказаної нереабілітуючої підстави.

6.Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та висловив думку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК за нереабілітуючими підставами на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності.

7.З довідки про судимість від 16.10.2025 вбачається, що ОСОБА_5 в період з початку січня 2020 року до початку січня 2023 року кримінальних правопорушень не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався. Також з довідки про судимість від 16.10.2025 та з вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 25.09.2024 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив 11.07.2024 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, за що був засуджений до позбавлення волі на строк п`ять років та шість місяців, після чого інших кримінальних правопорушень не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

8.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про задоволення клопотання та про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за ч.1 ст. 309 КК та про закриття кримінального провадження в цій частині з таких підстав.

9.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

10.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

11.Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

12.Як було встановлено, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, яке в силу ст. 12 КК на час його вчинення відносилося до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження та позбавлення волі, а на даний час відносяться до категорії проступків, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі.

13.Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_5 діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

14.Відповідно ж до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

15.Враховуючи, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі Закон №2617-VIII), що набирав чинності з 01.07.2020, до ст. 12 КК були внесені зміни щодо класифікації кримінальних правопорушень, покарання за ч. 1 ст. 309 КК було пом`якшено, а також дещо по-іншому визначено обчислення строків давності відповідно до ст. 49 КК з урахуванням нової класифікації кримінальних правопорушень, то в силу ч. 1 ст. 5 КК суд вважає за необхідне керуватися положеннями КК у редакції вказаного Закону №2617-VIII, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність та поліпшує становище обвинуваченого ОСОБА_5 .

16.Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від досудового розслідування чи суду, не встановлено. А вчинення ОСОБА_5 11.07.2024 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, після спливу трирічного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності не перериває перебіг строку давності притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні за епізодом обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК.

17.Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

18.Крім того, чинним законодавством не заборонено звільняти особу від кримінальної відповідальності та закривати кримінальне провадження у зв`язку з тим, що особа не визнає свою винуватість або у зв`язку із запереченнями потерпілого. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_5 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК відносно нього у зв`язку з цим.

19.При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 № 552/5595/18, згідно якій за змістом статей 284 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

20.Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в період до 04.07.2018 кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі (на час його вчинення злочин середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження та позбавлення волі), у зв`язку з чим до дня вчинення ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК (до 11.07.2024), навіть з урахуванням висунутого йому обвинувачення про вчинення в період до 07.12.2018 нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК, та про вчинення в період з початку січня 2020 року до 20.07.2020 тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, минув строк більш ніж три роки, тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_5 , на підставі імперативних положень ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК.

21.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього в частині його обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

22.При цьому кримінальне провадження в іншій частині про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст.121, ч. 3 ст.189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК та ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст.263 КК має бути продовжено в загальному порядку.

23.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

24.Суд вважає, що процесуальні витрати, понесені стороною обвинувачення на залучення експертів для проведення під час досудового розслідування чотирьох судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в загальному розмірі 6 578 грн, про що зазначено в обвинувальному акті, не можуть бути стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки за правилами ч. 2 ст. 124 КПК суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки у разі ухвалення обвинувального вироку, а в даному випадку, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження, обвинувальний вирок відносно нього не ухвалюється. При цьому при вирішенні цього питання суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, згідно якому суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

25.Але слід зазначити, що положення ч. 1 ст. 126 КПК про те, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою, також не можуть бути підставою для стягнення процесуальних витрат при закритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, оскільки вказана норма лише регулює порядок вирішення питання щодо процесуальних витрат та не встановлює в яких саме випадках ці процесуальні витрати можуть бути стягнуті з обвинуваченого, тобто не встановлює підстави для такого стягнення. Однією з підстав для стягнення витрат на залучення експерта, які встановлені у ч. 2 ст. 124 КПК, є ухвалення обвинувального вироку. Згадування у ч. 1 ст. 126 КПК такого судового рішення як ухвала, пов`язане з можливістю вирішення питання щодо процесуальних витрат ухвалою вже після ухвалення обвинувального вироку, у якому це питання не було вирішено.

26.Вказаний висновок суду відповідає висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17, згідно якому якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. У вказаній постанові Верховний Суд також зазначив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа №598/1781/17), вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Керуючись ст. 49 КК, ст. ст. 284, 370 372, ч. 2 ст. 376 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

2.Звільнити ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, від кримінальної відповідальності за цим епізодом обвинувачення, у зв`язку із закінченням строку давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК.

3.Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2018 за № 0001711, в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

4.Кримінальне провадження в іншій частині про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст.189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК та ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК продовжити.

5.Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 6 578 грн (шість тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень) віднести на рахунок держави.

6.Накладений на підставі ухвали слідчого судді від 05.07.2018 арешт залишити без змін, та 10 поліетиленових пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору у сухому подробленому стані, які упаковано в експертний пакет №0005519; 2 паперових згортки із речовиною рослинного походження зеленого кольору у сухому подробленому стані; 1 згорток із фольги з речовиною рослинного походження зеленого кольору у сухому не подробленому стані, який упаковано в експертний пакет №0005520; пластмасову пляшку, розрізану на дві частини та пристосовану для куріння канабіс, упаковану в експертний пакет №0005521; пристрій для куріння канабісу, упакований у експертний пакет №0005516, які були вилучені 04.07.2018 в ході проведення санкціонованого обшуку будинку АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_5 , знищити.

7.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

8.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

9.Повний текст ухвали оголошений 20 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3