Справа №751/5815/25
Провадження №1-кп/751/291/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001742 від 20.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, раніше не судимого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_7

В с т а н о в и в:

13.03.2019, близько 23 год 15 хв, ОСОБА_4 , знаходячись біля нічного клубу «RoyalVegas» за адресою: м. Чернігів вул. Ринкова буд. 2, під час конфлікту, що виник з мотивів раптових неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів руками та ногами в ділянку обличчя та живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забиття м`яких тканин обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та закритої травми живота з розривом селезінки та брижі тонкого кишківника, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, з урахуванням думки учасників судового провадження, переконавшись у добровільності визнання інкримінованих обставин, вірному розумінні ним суті обвинувачення та юридичних наслідків відмови від оспорювання інкримінованих у кримінальному провадженні обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались.

У судовому засіданні було встановлено, що зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, за змістом яких повідомив, що у 2019 році, весною, більш точної дати не пам`ятає, ймовірно 13.03.2019 близько 23 год 15 хв, він перебував неподалік нічного клуба, який розташований у м. Чернігові біля Центрального ринку, де підійшов до групи із двох чоловіків, один із яких перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та не міг триматися на ногах, а інший був більш тверезим. Обвинувачений запропонував свою допомогу, так як йому здалося, що більш тверезий учасник подій (у подальшому потерпілий) її потребує. Однак чоловік відповів йому у грубій формі, після чого обвинувачений відійшов від них. Однак чоловік підбіг до нього та намагався нанести удар рукою, від якого обвинувачений ухилився. У відповідь обвинувачений наніс потерпілому близько трьох ударів руками та ногами в ділянку голови та тулуба, після чого потерпілий впав. Обвинувачений перевернув його головую у верх. Оскільки на цей час він побачив, що очевидці події викликають швидку допомогу, а сам обвинувачений злякався, він викликав таксі й залишив місце події. Оскільки в нього була заздалегідь організована поїздка до російської федерації на роботу, приблизно через місяць після даної події він виїхав на роботу в рф, а звідти до Угорщини, в подальшому до Нідерландів та Бельгії, і зрештою до Німечччини, звідки був екстрадований в Україну. Про оголошення його у міжнародний розшук та повідомлення про підозру до моменту затримання з метою екстрадиції не знав. Мати, із якою він спілкується, про отримання замість нього повідомлення про підозру йому не повідомила. На даний час щиро розкаюється у вчиненому та засуджує свій вчинок. Потерпілому відшкодував шкоду в сумі 5000 Євро. Звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки із метою подальшого проходження військової служби для захисту Батьківщини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання, що дійсно отримала повідомлення про підозру її сину ОСОБА_4 30.04.2019. Про повідомлення про підозру сину не повідомила, оскільки син влаштувався на роботу, почав заробляти кошти для сім`ї (мав дружину та дитину), і вона не хотіла його цим засмучувати та відволікати від роботи. Крім того, вона не надавала значної ваги цим обставинам, оскільки більше працівники поліції її сином не цікавилися, його номера телефону закордонного не питали. Повідомила також, що виїзд закордон був заздалегідь запланований та ініційований дружиною обвинуваченого з метою заробляння коштів для сім`ї.

Заслухавши показання обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, основні процесуальні рішення у кримінальному провадженні та документи, що стосуються оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому та державі у зв`язку із лікуванням потерпілого. При цьому, на переконання суду, поведінка обвинуваченого в судовому процесі та його посткримінальна поведінка на стадії досудового розслідування дозволяє з сутнісної точки зору розцінювати його каяття саме як щире. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження неодноразово засудив своє діяння, взяв на себе зобов`язання забезпечити дотримання вимог закону у майбутньому, вимог запобіжних заходів не порушував, відшкодував завдану, працевлаштувався.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, стороною обвинувачення не зазначено та судом не встановлено.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого, зокрема що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, має вищу освіту, після зміни запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час доби влаштувався на роботу за цивільно-правовим договором, одружений, має неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

Також суд бере до уваги позицію потерпілого ОСОБА_8 , який у своїй письмовій заяві визнає факт відшкодування йому обвинувачем моральної та матеріальної шкоди, просить не застосовувати до нього покарання, пов`язане із позбавленням волі (а.с. 111 т. 1).

Суд, з урахуванням принципа презумпції невинуватості, який зобов`язує трактувати сумніви у винуватості обвинуваченого на його користь, не вважає підтвердженою обставину ухилення від органів досудового розслідування, беручи до уваги відсутність доказів безпосереднього повідомлення обвинуваченого про наявність кримінального провадження, докази офіційного працевлаштування обвинуваченого закордоном (патент на роботу в рф від 26.04.2019 тощо) та показання його та свідка щодо попередніх виїздів обвинуваченого закордон з метою заробітку.

Водночас суд не бере до уваги посилання захисту на здійснення заходів щодо вступу до лав Збройних сил України, оскільки докази вступу до Збройних сил України в матеріалах справи відсутні. Листування із органами ТЦК та СП із цього приводу достатнім доказом не є, оскільки не підтвердужє факт вступу обвинуваченого до лав Збройних сил України на час розгляду справи, а лише підтверджує виявлення попереднього бажання, яке в подальшому може змінитися.

Ураховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наслідки скоєного, дані про особу обвинуваченого, зокрема його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, домірне скоєному, а саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 1 статті 121 КК України.

Водночас з огляду на наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію потерпілого щодо відсутності претензій до обвинуваченого, що викладена в його заявах у матеріалах справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, які свідчать про наявність підстав вважати, що можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства на даний час збережена, з огляду на мету покарання, якою в силу ст. 50 КК України є не лише кара, але й виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе із застосуванням положень статті 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Водночас суд не вбачає правових підстав для застосування положень статті 69 КК України, про що просив у судовому засіданні захисник, оскільки судом не встановлено обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Однак у межах даного кримінального провадження клопотання про застосування запобіжного заходу до набрання законної сили вироком не заявлялося.

Цивільний позов у кримінальному провадженні за усним клопотанням прокурора слід залишити без розгляду, оскільки надані стороною захисту докази підтверджують факт добровільного відшкодування шкоди в сумі 11 821 грн 45 коп на розрахунковий рахунок КНП «Чернігівська обласна лікарня» ЧОР.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік та 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 передбачені ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1