УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 Справа №607/24843/25 Провадження №1-кс/607/7016/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001764 від 21.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025 прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за № 0001764 від 21.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 358 КК України з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці :13:007:0055, що по вулиці Громницького В. у місті Тернополі, а саме: стоянки автомобільної критої на 100 автомобілів, А, загальна площа 1504,6 кв м, контрольно-пропускного пункту «Б» площею 12,7 кв.м.; прохідної «В» кількість 9,1 кв м, ворота, 1, хвіртка №2; огорожа, 3, огорожа, 4, огорожа, 5, мощення, І. власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопарк Дружба», шляхом заборони відчуження, зокрема здійснення будь яких реєстраційних дій стосовно вказаного майна та розпорядження даним майном.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001764 від 21.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 197-1, ч.1 ст. 358 КК України.

Як зазначає прокурор, досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2021 до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що 09.12.2021 близько 18.00 години група невідомих осіб, самовільно зайняли частину земельної ділянки площею 5795 га по вул. Громницького, 1А у м. Тернопіль, яка на праві постійного користування належить Тернопільському національному педагогічному університету імені Володимира Гнатюка.

Окрім цього, встановлено, що у невстановлений період часу, невідомі особи підробили офіційний документ - рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24.06.1998 №752.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що 12 листопада 2021 року до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка (далі по тексту ТНПУ ім. В. Гнатюка) звернулось ТОВ «ЮВІТАС» із клопотанням про поділ земельної ділянки за кадастровим номером :13:007:0055, що по вулиці М.Кривоноса - вул. ОСОБА_5 у місті Тернополі, загальною площею 19,3496 га, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування закладів освіти та на якій розташовані головний корпус Університету, навчальні приміщення, гуртожитки та інші будівлі належні на праві власності закладу освіти, на дві окремі земельні ділянки площею 18,7701 га та 0, 5795 га.

Правовою підставою для такого поділу земельної ділянки з кадастровим номером :13:007:0055 було те, що ТОВ «ЮВІТАС» належить право власності на будівлю площею 12,8 кв м для обслуговування якої необхідна земельна ділянка розміром 5795 кв м, за рахунок земель, які перебувають у державній власності та на праві постійного користування ТНПУ ім. В.Гнатюка.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (дата формування 15.10.2021), 14.07.2021 державний реєстратор Шумської міської ради Тернопільської області ОСОБА_6 прийняв рішення та здійснив державну реєстрацію права власності за ТОВ «ЮВІТАС» на будівлю загальною площею 12.8 кв м, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101.

Підставою для прийняття рішення і здійснення державної реєстрації прав власності за ТОВ «ЮВІТАС» на будівлю загальною площею 12.8 кв м відповідно до витягу, стало рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1381 від 23.12.1998 року щодо затвердження Акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва від 11 серпня 1998 року та дозвіл на виконання будівельних робіт №166 від 01 липня 1998 року виданий інспекцією архітектурно-будівельного контролю управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Тернопільської міської ради.

Разом з тим, як вбачається із змісту вищевказаного дозволу № 166, інспекцією надано дозвіл ТOВ «ЮВІТАС» на виконання будівельних робіт з влаштування автомобільної стоянки на 100 автомобілів.

У відповідності до п. 7 Акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва від 11 серпня 1998 року, комісії пред`явлено до прийняття автомобільну стоянку, яка має такі основні показники; площа земельної ділянки 380 кв м.; кількість місць100 автомобілів; тип стоянки відкрита.

А тому, ні дозвіл № 166 від 01.07.1998, ні акт від 11.08.1998 не містять жодних даних про надання дозволу на будівництво та прийняття в експлуатацію саме будівлі загальною площею 12,7 кв м. Вищезгадані дозвільні документи не містять жодних відомостей про отримання дозволу на будівництво нового об`єкту нерухомого майна, як будівля загальною площею 12,7 кв м (головна річ) та об`єктів, що є приналежністю головної речі: будинок контрольно-пропускного пункту «А» площею 9,8 кв.м.; навіси «Б» кількість 91 штука; огорожа №1; хвіртка №2; ворота №3 під`їзна дорога «І» площею 245 кв.м.; проїзні дороги «ІІ» площею 1710 кв.м., мощення стоянки «ІІІ» площею 3830 кв.м.

Крім того, згідно п. 7 Акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва від 1 серпня 1998 року, площа земельної ділянки становила 3890 КВ.М., a після вчинення реєстраційних дій державним реєстратором ОСОБА_7 , з урахуванням під`їзної дороги, проїзних доріг та мощення в сумі мощення в сумі, з незрозумілих підстав, стала 5785 кв.м.

Також слід зазначити, що згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської с ради народних депутатів від 23.01.1981 № 67 земельна ділянка, на якій було облаштовано автостоянку на 100 автомобілів перебувала і перебуває у постійному користуванні ТНПУ ім. В.Гнатюка.

Частина земельної ділянки площею 3890 кв.м. у 1998 році надавалась Тернопільською міською радою, як власником, за погодженням з ТНПУ імені В.Гнатюка, як постійним с користувачем, у користування ТОВ «ЮВІТАС» без права будівництва капітальних будівель строком на п`ять років, тобто з 1998 по 2003 рік.

У зв`язку з набуттям 01.01.2002 чинності а новою редакцією Земельного кодексу України, вказана земельна ділянка залишилась власності держави, в особі Тернопільської ОДА. Після набуття чинності нової редакції Земельного кодексу України, ТОВ «ЮВІТАС» не продовжило правових відносин щодо користування земельною ділянкою площею 3890 кв м.

У 2005 році ТНПУ ім. В. Гнатюкак оформив Акт постійного користування земельною ділянкою, складовою частиною якої є земельна ділянка площею 0,389 га, що перебувала під автостоянкою у 1998-2003 роках під єдиним кадастровим номером :13:007:0055 із іншими земельними ділянками єдиним масивом площею 19,3496 га із цільовим призначенням для та обслуговування будівель закладів освіти.

З огляду на те, що ця земельна ділянка з кадастровим номером :13-007-0055 площею 19,3496 га із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, таким чином будівля площею 12,8 кв м є самочинно збудованою ТОВ «ЮВІТАС» на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети, а також без відповідного документу, який надавав право виконувати будівельні роботи зі створення цієї будівлі та за відсутності акту про прийняття експлуатацію закінченого будівництва.

Пунктом 6 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року №115 визначено, що автостоянка повинна мати тверде покриття (асфальтове, бетонне, гравійне, щебеневе), огорожу, освітлення, телефонний зв`язок, приміщення для обслуговуючого персоналу, в`їзні-виїзні ворота із шлагбаумом та запасні ворота на випадок термінової евакуації транспортних засобів. У разі потреби й технічної можливості на автостоянках обладнуються класи з безпеки дорожнього руху, пункти технічного огляду та самообслуговування транспорту, встановлюється пожежна та охоронна сигналізація, гучномовець.

Відповідно до абзацу третього додатку «Б» до ДБН В.2.3-15:2007 автостоянка це спеціально обладнана відкрита площадка для постійного або тимчасового зберігання легкових автомобілів та інших мототранспортних засобів. Зазначеними нормами передбачається влаштування тимчасового приміщення для обслуговуючого персоналу, яке може бути демонтовано після припинення права (оренди, користування) на земельну ділянку, а не будівництво капітального нерухомого майнового комплексу, як в даному випадку.

Пунктом 5.1 ДБН В.2.3-15:2007 передбачено, що у складі автостоянок для постійного зберігання автомобілів повинні бути відкриті площадки для стоянки автомобілів, приміщення для чергових і зберігання інвентаря, відповідні елементи інженерного обладнання та необхідності та технічної можливості, можуть бути пости благоустрою, технічного a також, огляду за та дрібного технічного ремонту і миття автомобілів, включаючи пункти-пости самообслуговування оглядові ями (естакади), місця чищення салону автомобіля. Такім автостоянки можуть бути обладнані сонцезахисними навісами, вітрозахисними стінками, декоративним сонцезахисним шумозахисним озелененням. Пунктом 5.9 вказаних ДБН передбачено, що на автостоянках з 50 і більше місцями постійного та тимчасового зберігання автомобілів при головному в`їзді-виїзді повинен влаштовуватися контрольно-пропускний пункт (приміщення для обслуговуючого персоналу, туалету та інше), обладнаний майданчик для зберігання протипожежного інвентарю, встановлення контейнерів-сміттєзбірників.

За приписами пункту 1.9. Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 р., № 121 (в редакції чинній на момент прийняття в експлуатацію закінченого будівництва відкритої автостоянки) автомобільна стоянка не належала і на даний час не належить до об`єктів нерухомого майна, що підлягають, державній реєстрації, оскільки не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов`язані фундаментом із землею.

12.10.2023 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання земельної ділянки за кадастровим номером :13:007:0055, що по вулиці М. Кривоноса - вул. Винниченка місті Тернополі загальною площею 19,3496 га речовим доказом.

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка за кадастровим номером :13:007:0055, на праві власності належить Державі Україна в особі Тернопільської обласної державної у адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації, , а постійним користувачем є Тернопільський національний педагогічний університет ім. В.Гнатюка, дані про оренду вказаної земельної ділянки у Державному реєстрі відсутні. Що свідчить про те, що ТОВ «ЮВІТАС» фактично самовільно зайняло земельну ділянку та здійснило там самочинне будівництво.

Після цього, з метою приховання злочинний дій, та реєстрації майна на добросовісного набувача, ТОВ «ЮВІТАС» здійснило договір купівлі продажу майнового комплексу що по вулиці Громницького В. місті Тернополі, а саме: стоянки автомобільної критої на 100 автомобілів, А, загальна площа 1504,6 кв м, контрольно-пропускного пункту «Б» площею 12,7 кв.м.; прохідної «В» кількість 9,1 кв м, ворота, 1, хвіртка №2; огорожа, 3, огорожа, 4, огорожа, 5, мощення, І.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24.11.2025 задоволено клопотання прокурора окружної прокуратури та накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :13:007:0055, на праві власності належить Державі Україна в особі Тернопільської обласної державної у адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації, , а постійним користувачем є Тернопільський національний педагогічний університет ім. В.Гнатюка, шляхом заборони відчуження, зокрема здійснення будь яких реєстраційних дій стосовно земельної ділянки та розпорядження даним майном.

Після цього, 26.11.2025 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовим доказом нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці :13:007:0055, що по вулиці Громницького В. місті Тернополі, а саме: стоянки автомобільної критої на 100 автомобілів, А, загальна площа 1504,6 кв м, контрольно-пропускного пункту «Б» площею 12,7 кв.м.; прохідної «В» кількість 9,1 кв м, ворота, 1, хвіртка №2; огорожа, 3, огорожа, 4, огорожа, 5, мощення, І.

Прокурор вказує що земельна ділянка за кадастровим номером :13:007:0055 та розташоване на ній нерухоме майно, відповідають критеріям речових доказів, у розумінні ст. 98 КПК України, а саме, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а майно, яке є предметом вказаного клопотання, набуте кримінально протиправним шляхом, слідством встановлюється факт отримано юридичною особою вказаного майна, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а відтак накладення арешту на вказане майно є необхідним, з метою запобігання ризику незаконного його відчуження.

Водночас, за відсутності арешту, власник або інші особи можуть здійснити реєстраційні дії щодо зміни права власності, передачі в іпотеку чи інші дії, з метою зміни правового статусу майна, які унеможливлять подальше виконання судових рішень та хід досудове розслідування, а також існує ризик зміни фізичного стану майна. У разі продовження незаконних будівельних робіт, реконструкції або демонтажу можуть бути знищені сліди кримінального правопорушення, що унеможливить їх належне фіксування. Або ж матиме місце продовження самовільного будівництва на вказаній земельній ділянці.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, шо у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що об`єкт нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці :13:007:0055, що по вулиці Громницького В. у місті Тернополі: стоянки автомобільної критої на 100 автомобілів, А, загальна площа 1504,6 кв м, контрольно-пропускного пункту «Б» площею 12,7 кв.м.; прохідної «В» кількість 9,1 кв м, ворота, 1, хвіртка №2; огорожа, 3, огорожа, 4, огорожа, 5, мощення, І найближчим часом може бути знищеним, зокрема шляхом чергового незаконного здійснення реєстраційних дій та в подальшому відчужено, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити. Окрім цього, просила розглянути клопотання без виклику представника власника майна ТОВ «Автопарк Дружба», , оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів, які могли використовувати для самовільного зайняття ділянки та подальшого будівництва на ній, а також з метою запобігання розголошенню даних досудового розслідування.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснено без повідомлення представника власника майна ТОВ «Автопарк Дружба»

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Слідчий суддя встановив, що слідчими СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001764 від 21.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 197-1, ч.1 ст. 358 КК України, за фактом того, що 21.12.2021 до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що 09.12.2021 близько 18:00 год. група невідомих осіб, самовільно зайняли частину земельної ділянки площею 0,5795 га. по вул. Громницького, 1А у м. Тернопіль, яка на праві постійного користування належить Тернопільському національному педагогічному університету ім. В. Гнатюка. Крім того, у невстановлений період часу, невідомі особи підробили офіційний документ рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24.06.1998 № 752.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.11.2025 у справі № 607/24386/25, накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :13:007:0055, власником якої є Держава Україна в особі Тернопільської обласної державної у адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації, постійним користувачем якої є Тернопільський національний педагогічний університет ім. В.Гнатюка, , шляхом заборони відчуження, зокрема, здійснення будь яких реєстраційних дій стосовно земельної ділянки та розпорядження даним майном.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 453436550 від 25.11.2025, відкрита автомобільна стоянка на 100 автомобілів, за адресою: вул. Громницького В., 1А, м. Тернопіль, зокрема: стоянка автомобільна крита на 100 автомобілів «А», загальна площа 1504,6 кв. м., контрольно- пропускний пункт «Б» площею 12,7 кв.м.; прохідна «В» площею 9,1 кв. м, ворота, 1, хвіртка №2; огорожа, 3, огорожа, 4, огорожа, 5, мощення, І, яка розташована на земельній ділянці :13:007:0055 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Автопарк Дружба», .

Постановою старшого слідчого СВ Тернопільського ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 26.11.2025, об`єкт нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці :13:007:0055, що по вулиці Громницького В. у місті Тернополі, а саме: стоянку автомобільну криту на 100 автомобілів, А, загальна площа 1504,6 кв м, контрольно-пропускного пункту «Б» площею 12,7 кв.м.; прохідної «В» кількість 9,1 кв м, ворота, 1, хвіртка №2; огорожа, 3, огорожа, 4, огорожа, 5, мощення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001764 від 21.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 197-1, ч.1 ст. 358 КК України.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу, що з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказаний у клопотанні об`єкт нерухомого майна, може бути об`єктом кримінально протиправних дій, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого їх видозмінення, чи відчуження, і таким чином позбавить реалізації мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або видозмінення такого майна.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду слідчих дій, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження даного майна.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001764 від 21.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження на об`єкт нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці :13:007:0055, по вулиці Громницького В. у місті Тернополі, а саме на відкриту автомобільну стоянку на 100 автомобілів, зокрема: стоянку автомобільну криту на 100 автомобілів «А», загальною площею 1504,6 кв. м., контрольно- пропускний пункт «Б» площею 12,7 кв.м.; прохідну «В» площею 9,1 кв. м, ворота, 1, хвіртку №2; огорожу, 3, огорожу, 4, огорожу, 5, мощення, І, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Автопарк Дружба», .

Копію ухвали вручити/направити прокурору ОСОБА_3 та ТОВ «Автопарк Дружба».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1