Справа № 686/8506/14-к
УХВАЛА
09 грудня 2025 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
засудженої ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів Хмельницької області клопотання засудженої ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року,
26 листопада 2025 року ОСОБА_3 на підставі статті 536 КПК України звернулась до суду з клопотанням про відстрочку виконання вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року у справі №686/8506/14-к.
Обґрунтовуючи клопотання вказує, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року її визнано винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3, ч.4, ч.5 ст.191 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 роки з конфіскацією усього майна, крім житла.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року вищезазначений вирок суду змінено та постановлено вважати її засудженою за ч.5 ст.191 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 роки з конфіскацією усього майна, крім житла.
Вказує, що на вищезазначені судові рішення нею подано касаційну скаргу до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у якій нею ставиться питання про незаконність вказаних судових рішень через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що вона раніше не судима, одружена, має на утриманні чоловіка ОСОБА_5 , який є особою з інвалідністю І групи, за яким постійний догляд здійснює лише вона, тому на підставі пункту 3 частини 1 статті 536 КПК України просить відстрочити виконання вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року до постановлення рішення Верховним Судом.
У судове засідання прокурор, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду клопотання, не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Частиною 5 ст.539 КПК України передбачено, що для розгляду клопотання (подання) у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Оскільки прокурор був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, тому його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У судовому засіданні засуджена ОСОБА_3 клопотання підтримала та просить відстрочити виконання вироку суду на два місяці з тим, аби вона змогла вирішити питання щодо влаштування життя свого чоловіка, який не може сам себе обслуговувати та потребує постійного стороннього догляду.
Захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав, зазначив, що ОСОБА_3 засуджена за вчинення особливо тяжкого злочину, що виключає застосування відстрочки виконання вироку, однак просить врахувати збіг тяжких обставин, у яких опинилась ОСОБА_3 , та відстрочити виконання вироку суду на строк два місяці.
Заслухавши засуджену та її захисника, дослідивши додані до клопотання документи, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року у справі №686/8506/14-к ОСОБА_3 визнано винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.4 ст.191 та ч.5 ст.191 КК України, та призначено їй покарання:
- за ч.3 ст.191 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 1 (один) рік;
- за ч.4 ст.191 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 2 (два) роки;
- за ч.5 ст.191 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на строк 3 (три) роки та з конфіскацією усього майна, крім житла.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 (три) роки та з конфіскацією усього майна, крім житла.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року змінено.
Визначено вважати ОСОБА_3 засудженою за ч.5 ст.191 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 роки та з конфіскацією усього майна, крім житла.
Виключено з вироку посилання на застосування при призначенні покарання ОСОБА_3 положень ч.1 ст.70 КК України.
Цією ж ухвалою вирішено цивільний позов та судові витрати, а в решті вирок суду залишено без змін.
Отже, зурахуванням положень частини 2 статті 532 КПК України, вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року набрав законної сили 29 жовтня 2025 року.
17 листопада 2025 року на підставі розпорядження Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року звернуто до виконання.
Правилами частини другої статті 21 КПК України передбачено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Згідно з приписами частини першої статті 535 КПК, судове рішення, що набрало законної
сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніше, як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної інстанції.
Частиною 5 статті 534 КПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків визначені статтею 537 КПК України.
Так, відповідно до положень частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати лише такі питання, зокрема, про відстрочку виконання вироку.
Підстави відстрочки виконання вироку визначені статтею 536 КПК України.
Так, частиною 1 статті 536 КПК України визначено, що виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, пробаційного нагляду, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:
1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;
2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за кримінальний проступок або злочин, що не є особливо тяжким;
3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.
Однак, частиною 2 статті 536 КПК України визначено, що відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.
ОСОБА_3 засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, тому в силу частини 2 статті 536 КПК відстрочка виконання вироку щодо ОСОБА_3 не допускається.
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року у справі №686/8506/14-к слід відмовити.
Керуючись ч.2 ст.536, ст.539, ст.372 КПК України, суд
Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року у справі №686/8506/14-к.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: