Номер провадження:1-кс/521/379/26
У Х В А Л А

29 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001724 від 09.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна.

З клопотання вбачається, що групою слідчих, до складу якої входять слідчі слідчого відділення відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 та слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0001724 від 09.12.2025, за ознаками скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме за фактом умисного вбивства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході огляду мобільного терміналу ОСОБА_5 встановлено наявність листування у месенджері «WhatsApp» з абонентським номером НОМЕР_1 , який у телефонній книзі позначений як « ОСОБА_6 ». Аналіз технічних даних свідчить, що зазначений номер є активним та наразі працює в зоні дії базових станцій Республіки Латвія. Мобільний термінал, з якого здійснюється доступ до «WhatsApp», ідентифіковано як Redmi Note 5 Pro з IMEI1: НОМЕР_2 та IMEI2: НОМЕР_3 .

Отримані в ході досудового розслідування відомості свідчать, що абонентський номер телефону НОМЕР_1 , який використовувався особою під умовним ім`ям « ОСОБА_6 », застосовувався як засіб комунікації для координації дій, пов`язаних із введенням потерпілого в оману та його цілеспрямованим переміщенням до місця вчинення кримінального правопорушення.

Проведеним аналізом з`єднань номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , встановлено, що 27.11.2025 він мав зв`язок з абонентським номером телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю міста Києва, працюючому кур`єром компанії «Glovо».

Під час допиту ОСОБА_7 вказав, що 27.11.2025 року о 20:35 год. через додаток «Glovo» отримав замовлення на доставку продуктів з супермаркету «АШАН» ТРЦ «OCEAN PLAZA» який розташований за адресою м. Київ

вул. Антоновича, 176 до будинку № 5 на вул. Євгена Коновальця.

Забравши замовлення з ТЦ «АШАН» приблизно о 21:06 год. прибув до будинку № 5 по вул. Євгена Коновальця де відразу декілька разів зателефонував на номер який був зазначений в замовлені, але не додзвонився. В той же час зі сторони вул. Васильківська до ОСОБА_7 підійшов не відомий молодий чоловік який повідомив, що саме він замовляв продукти, після передачі пакету чоловік розрахувався через термінал (точно не пам?ятає карткою чи додатком мобільного терміналу). В подальшому зі слів ОСОБА_7 невідомий пішов у верх по вул. Євгена Коновальця.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що оплата вказаного замовлення здійснювалась через «Apple Рay» з токеном картки

№ НОМЕР_5 який належить «А-банку» підв`язаний до карткового рахунку № НОМЕР_6 який зареєстровано на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З метою перевірки причетності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до скоєння або організації умисного вбивства ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси 16.01.2026 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone 13» моделі «ML933LL/A» серійний номер НОМЕР_7 з IMEI 1: НОМЕР_8 ; IMEI 2: НОМЕР_9 з сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_10 .

Постановою слідчого від 16.01.2026 року вищевказані речі визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище вказаного факту, а також наявністю достатніх підстав вважати, що вищевказані вилучені предмети є предметом злочину, у зв`язку з чим слідчий звернувся з клопотанням до суду про накладення арешту на вилучене майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та за відсутності прокурора, просив задовольнити.

Власник майна до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти арешту майна не заперечував.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

З урахуванням викладених обставин вилучений під час обшуку мобільний телефон «Iphone 13» належить до майна, яке може містити відомості про підготовку, координацію та фінансування дій, пов`язаних із введенням потерпілого в оману та подальшим вчиненням умисного вбивства ОСОБА_5 , зокрема дані щодо використання сервісу «Apple Pay», руху коштів, контактів, листування у месенджерах, журналів з`єднань, геолокаційної інформації та інших цифрових слідів, що мають істотне значення для встановлення ролі ОСОБА_8 у скоєнні зазначеного злочину.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування накладення арешту на майно може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, а також, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності цілям досудового розслідування, доведеність необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, та наявності підстав для накладення арешту на майно та задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: мобільний телефон «Iphone 13» моделі «ML933LL/A» серійний номер НОМЕР_7 з IMEI 1: НОМЕР_8 ; IMEI 2: НОМЕР_9 з сім-картою «Водафон» з номером мобільного телефону НОМЕР_10 , який вилучено 16.01.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити користування та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1