Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/851/25
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2025, якою відмовлено в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби та заборонено ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 06.00 год наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження ( крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану та у разу необхідності отримання медичної допомоги), строком до 30.01.2026 (включно) та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України

Слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено наявність обґрунтованих фактів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, доведеним прокурором, а відтак застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим.

В апеляційній скарзі заступник керівника Житомирської обласної прокуратури просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано доводи прокурора, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, надасть можливість ОСОБА_6 з метою уникнення негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, які йому загрожують, ухилитись від органу досудового розслідування та суду.

Також при оцінці даного ризику, судом не враховано, що ОСОБА_6 є мешканцем АДРЕСА_1 , де проживає без реєстрації місця проживання, а також є громадянином російської федерації, проживає на території України на підставі посвідки на постійне проживання, що передбачає собою можливість залишити територію України без обмежень, встановлених правовим режимом воєнного стану на території України.

На думку прокурора, судом не наведено аргументацію щодо відсутності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, шляхом залишення ОСОБА_6 території України.

Зазначає, що судом також належним чином не враховано існування ризиків, визначених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та не враховано наявність реального ризику впливу підозрюваним на потерпілу за допомогою мобільного телефону.

Вважає, що саме тримання під вартою, як запобіжний захід у кримінальному провадженні, забезпечить належну поведінку підозрюваного, унеможливить продовження злочинної діяльності, запобіжить спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею на думку колегії суддів було обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на час розгляду відповідного клопотання, враховуючи серйозність пред`явленої підозри за ч.3 ст.153 КК України, суворість передбаченого покарання, яке може загрожувати ОСОБА_6 , в разі визнання його винним.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, на даному етапі досудового розслідування, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів також враховує, що ОСОБА_6 одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з дитячого віку проживає на території України, має зареєстроване місце проживання.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту апеляційний суд також враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, перебуваючи під домашнім арештом, умови його не порушував, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_6 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим та законним.

Прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Про те, апеляційний суд вважає слушними пояснення прокурора про необхідність встановлення підозрюваному заборони спілкуватися зі свідками та потерпілою, оскільки це може зашкодити досудовому розслідуванню.

Відповідно до п. 4 частини п`ятої ст. 194 КПК України суд зобов`язує підозрюваного утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та визначає конкретних осіб.

Разом з тим, слідчий суддя такого обов`язку на підозрюваного не поклав, хоча обставини справи цього вимагали, а унеможливлення впливу на свідків, потерпілих є однією з підстав для застосування запобіжного заходу.

За таких обставин апеляційний суд виправляє вказану помилку та зазначає конкретних свідків з якими підозрюваному заборонено спілкуватися відповідно до матеріалів клопотання та пояснень прокурора.

З урахуванням вищенаведеного апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню в частині покладених обов`язків, з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2025, якою відмовлено в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати в частині визначених обов`язків.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: - заборонити в нічний період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження (крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану та у разі необхідності отримання медичної допомоги).

-утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця фактичного перебування;

- у разі наявності здати органу досудового розслідування на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в умовах воєнного стану та на період мобілізації;

- прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового слідства.

утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: