В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000829 від 01.05.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Одеської області, громадянина України, інваліда 3 (третьої) групи, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитини 2008 р.н., фізичної особи -підприємця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 у невстановлений час, місці та за невстановлених обставин, але не пізніше 22.04.2025 року, придбав невстановленим способом, без передбаченого законом дозволу, пістолет марки «MONDIAL», калібру 8 мм Р.А.К., який належить до категорії короткоствольної вогнепальної зброї.

Надалі, у невстановлений час, місці та за невстановлених обставин, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою та мотивом зберігання, вилученого з обігу майна без законних підстав, а також без отримання дозволу, обов`язковість якого регламентовано п.п. 2, 4, 9, 10 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та главами 2, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбаний ним пістолет марки «MONDIAL», калібру 8 мм Р.А.К., який належить до категорії короткоствольної вогнепальної зброї, переніс у невстановлене місце, де став зберігати без передбаченого законом дозволу до 01.05.2025 включно.

Надалі, в невстановлений час, але не пізніше 22.04.2025, знаходячись у невстановленому місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на збут придбаної ним раніше вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи авторизованим на інтернет ресурсі «Reibert.info» з метою реалізації свого злочинного умислу розмістив публікацію щодо продажу пістолету марки «MONDIAL», калібру 8 мм Р.А.К., який належить до категорії короткоствольної вогнепальної зброї на вищевказаному інтернет ресурсі, на яку з метою придбання вказаної вогнепальної зброї звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в ході подальшого електронного текстового спілкування на інтернет ресурсі «Reibert.info», між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла попередня домовленість щодо збуту останньому пістолету марки «MONDIAL», калібру 8 мм Р.А.К., який належить до категорії короткоствольної вогнепальної зброї, за грошову винагороду у сумі 2700 гривень.

Після чого, 01.05.2025 приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», яке розташоване за адресою: м.Тернопіль, вул. Сагайдачного, 2, за допомогою банківського терміналу переказав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2700 гривень на банківську картку НОМЕР_1 , в якості оплати за вищевказаний пістолет.

Продовжуючи свої злочинні дії, 01 травня 2025 року приблизно о 12 годині 52 хвилини ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, збув незаконно придбаний пістолет марки «MONDIAL», калібру 8 мм Р.А.К., який належить до категорії короткоствольної вогнепальної зброї, шляхом пересилання через ТОВ «Нова Пошта», з відділення № 48, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, 127А, до відділення №5, яке розташоване за адресою: м.Тернопіль, вул. Руська, 5, громадянину ОСОБА_6 .

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - придбання, зберігання, збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

30.10.2025 року між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Крім того, сторони дійшли згоди про застосування ст.75 КК України, відповідно до якої визначено звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання із застосуваннмя іспитового строку до обвинуваченого. Зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, укладення угоди надає можливість швидше закінчити досудове розслідування без зайвих витрат процесуального часу та ресурсів.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю за обставин, наведених у висунутому обвинуваченні. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання, крім того, не заперечував щодо встановлення іспитового строку на 2 роки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання, зазначена угода не порушує прав обвинуваченого, він дійсно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні ще під час досудового розслідування, сприяв слідству, угоду укладав добровільно без примусу та тиску на нього, крім того, не заперечував щодо встановлення іспитового строку на 2 роки.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3 ст. 424, ст.476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Підписуючи зазначену угоду сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та правовою кваліфікацією за ч.1 ст.263 КК України.

Сторони цієї угоди під час підготовчого судового засідання підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини - щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п.п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України.

Згідно вимог ст.12 КК України злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому відповідно до положень п.1 ч.4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст.474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд враховує, що за своєю правовою природою угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів: з одного боку держави (публічний, або суспільний інтерес), з іншого - обвинуваченого.

Суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

В даному кримінальному провадженні наявність суспільного інтересу обґрунтована сприянням у швидкому судовому провадженні, яке зможе забезпечити своєчасне та невідворотнє покарання обвинуваченого, а також добровільним повідомленням деталей вчиненого злочину.

Також, суд бере до уваги, що затвердження угоди істотно скорочує часовий проміжок від моменту скоєння кримінального правопорушення до ухвалення підсумкового рішення судом, зменшує строки судового розгляду, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а також витрати на забезпечення судового процесу, знижує навантаження на судові органи та прокуратуру.

Крім того у контексті цього кримінального провадження суспільний інтерес полягає й у попередженні нових кримінальних правопорушень, що забезпечується шляхом призначення справедливого та достатнього покарання у відповідності до загальних засад КК України.

Таким чином, судом встановлено, що укладена 30.10.2025 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України кваліфіковано правильно, як придбання, зберігання, збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 30.10.2025 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то він раніше не судимий в силу вимог ст.89 КК України, є інвалідом 3 (третьої) групи, маючого на утриманні неповнолітню дитини 2008 р.н., є ФОПом, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки у межах санкції зазначеної статті КК України, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, суд приходить до висновку про доцільність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно до вимог ч.1 ст.96-1 КК України. Згідно п.4 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Під час судового розгляду встановлено, що пістолет марки «MONDIAL», калібру 8 мм Р.А.К., який належить до категорії короткоствольної вогнепальної зброї обвинувачений ОСОБА_4 використовував як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про застосування спеціальної конфіскації до зазначеного пістолету.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Будь-який запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Крім того з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення судової експертизи у сумі 4011,30 грн. відповідно до вимог ст.124 КПК України, що підтверджується довідками про витрати на проведення судових експертиз.

Керуючись ст. ст. 373,374, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000829 від 01.05.2025 року, між прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 жовтня 2025 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон темно-синього кольору, в чохлі чорного кольору, марки «Infinix HOT 40i», моделі «Infinix X6528B», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку Прат «Київстар» з номером мобільного телефону « НОМЕР_4 », планшет сірого кольору, в чохлі червоного кольору, марки «Аpple», моделі «Ipad Mini3», номер моделі «MGNR2ZP/A», серійний номер «DLXN8HCMG5V1», - повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси від 22.10.2025 року;

-упакування в якому надійшов предмет візуально схожий на пістолет, що являє собою картоне упакування обмотане клейкою стрічкою типу «скоч» та поліетиленове упакування від ТОВ «Нова Пошта», які зберігаються у камері збереження речових доказів Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області - знищити;

-грошові кошти у розмірі 120 (сто двадцять) гривень номіналом 100 (сто) грн. серія та номер АБ4248026 та 20 (двадцять) грн. серії та номер ЕА7700522, які поміщені у спеціальне упакування ICR0216111 - повернути власнику - ГУНП в Тернопільській області.

Застосувати на підставі вимог ч.1 ст.96-2 КК України до пістолету марки «MONDIAL», калібру 8 мм Р.А.К., який належить до категорії короткоствольної вогнепальної зброї, який зберігається у камері збереження речових доказів УЛНТЗ в Тернопільській області, спеціальну конфіскацію та конфіскувати його у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 4011,30 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1