Провадження № 11-кп/4808/114/26
Категорія ст.539 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2025 року залишено без розгляду клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2025 року, справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, посилається на те, що застосування ст. 80 КК України вимагає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та відсутність фактів, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами 3 та 4 цієї статті. Водночас, суд першої інстанції, залишаючи без розгляду їхню заяву, наводить мотиви, що такі заяви не підлягають розгляду взагалі, що не відповідає нормам процесуального права та висновкам, викладеним у постанові ОП ККС ВС від 10 лютого 2025 року у справі №229/207/24. У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що ст. 152 КВК України також передбачає можливість звільнення засудженої особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Реалізується таке звільнення в порядку та на підставі ст. 537, 539 КПК на стадії виконання вироку. Проте вказані положення не визначають такий порядок звільнення особи від відбування покарання з підстави, передбаченої ст. 80 КК, як єдиний і безальтернативний. За таких обставин, об`єднана палата вважає, що в конкретному кримінальному провадженні суд може прийняти рішення щодо звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку за наявності для цього підстав, передбачених ст. 80 КК, не лише в порядку ст. 537, 539 КПК, а й за наслідками розгляду справи, про що має бути зазначено в резолютивній частині рішення.

До початку апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі Також в клопотанні зазначив, що вимоги апеляційної скарги підтримує.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду провадження до суду не подавав.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності адвоката ОСОБА_6 та прокурора.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 та ч. 1 ст. 406 КПК України апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи адвоката про безпідставне залишення його заяви без розгляду судом першої інстанції, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Виходячи з п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2023 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ч.ч.1, 2 ст.69 КК України - позбавлення волі на строк 2 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 58 КК України призначено ОСОБА_7 замість позбавлення волі на строк 2 роки - службове обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки із відрахуванням 20% із суми грошового забезпечення ОСОБА_7 у дохід держави, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна (а.с.160-171).

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про звільнення останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Своє рішення про залишення без розгляду поданого клопотання суд першої інстанції мотивував тим, що перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, визначено ст. 537 КПК України, порядок їх вирішення статтею 539 КПК України. Можливості розгляду судом на стадії виконання вироку клопотання про звільнення особи від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку чинним КПК України не передбачено. Аналогічно, ст.80 КК України передбачено єдиний випадок вирішення судом питання про застосування давності до особи, однак це стосується особи, засудженої до довічного позбавлення волі (ч.5 ст.80 КК України).

Разом з тим, судом першої інстанції було встановлено, що вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2023 року, який набрав законної сили 15.08.2023 року, звернуто до виконання розпорядження про виконання вироку 21.08.2023 скеровано командиру військової частини НОМЕР_1 Східного ОТО НГУ (а.с.175-176).

Крім того, 24.01.2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області отримано повідомлення в/ч НОМЕР_1 №40/51/12-98 від 19.01.2024 року про припинення виконання вироку суду. З повідомлення вбачається, що вказаний вирок щодо ОСОБА_7 знаходився на виконанні у військовій частині НОМЕР_2 НГУ з 01.09.2024 до 05.01.2024. Відрахування із суми грошового забезпечення ОСОБА_7 у дохід держави склали 36779 грн 90 коп. Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_2 НГУ від 05.01.2024 військовослужбовця ОСОБА_7 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення згідно «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.231-238).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 80 КК України передбачено звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та імперативні строки, сплив яких, є підставою для звільнення засудженої особи від відбування призначеного їй цим вироком покарання, крім покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 229/207/24 від 10.02.2025 року виконання вироку - це діяльність органів виконавчої влади щодо виконання обвинувального вироку, яка пов`язана з реальним обмеженням визначених судом прав і свобод засудженої особи.

Верховний суд зазначив, що особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, оскільки це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини а отже унеможливлює виконання покарання.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених частиною шостою статті 80 КК, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Верховний Суд зауважив, що застосування статті 80 КК вимагає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та відсутність фактів, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 80 КК перебіг давності виконання обвинувального вироку зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК).

Будь-яких інших умов та обмежень для застосування цих положень КК не містить.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мав розглянути клопотання по суті, однак прийняв рішення у спосіб не передбачений КПК України, а відтак, приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що залишення без розгляду клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а тому судове рішення підлягає скасуванню з призначенням розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2025 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5