Справа № 442/413/26
Провадження № 1-кс/442/72/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання слідчого СВ Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а :

Слідча СВ Дрогобицького РВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді в рамках кримінального провадження №0000809 від 05.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що Дрогобицьким РВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за номером 0000809 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням старший солдат військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, бажаючи ухилитись від проходження військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, в умовах воєнного стану, о 07 год. 00 хв. 28.12.2022 самовільно залишив місце тимчасового розміщення оперативної групи військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи це із виконанням службових обов`язків по теперішній час.

23.12.2025 слідчою СВ Дрогобицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 складено та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (шляхом надіслання повідомлення про підозру поштовим зв`язком), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що в ході проведення досудового розслідування проводились заходи з метою пошуку підозрюваного ОСОБА_5 для проведення з ним слідчих (розшукових) дій, однак встановити його місцезнаходження не представилося за можливе. Також, направлені поштовим зв`язком повістки про виклик ОСОБА_5 ним не отримано. У зв`язку із тим, що місцезнаходження підозрюваного невідоме, 30.12.2025 слідчим оголошено підозрюваного у розшук. За таких обставин слідча вважає, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, слідча наголошує, що підозрюваний ОСОБА_5 знає місце роботи свідків у кримінальному провадженні, а тому є всі підстави вважати, що у випадку не застосування до нього запобіжного заходу, як засобу стримування, є ризик, що ОСОБА_5 шляхом умовляння, погроз чи будь-яким іншим чином буде вчиняти незаконний вплив на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою ухилення від кримінальної відповідальності чи пом`якшення його вини у вчиненому, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, на даний час ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , а відтак, розуміючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, може самостійно проявляти ініціативу перед командуванням вказаної військової частини НОМЕР_2 щодо скорішого його переведення /направлення до іншої військової частини, зокрема, яка може виконувати завдання за межами Львівської області, залучатися до відсічі збройної агресії рф у зоні бойових дій, включення останнього до бойових розпоряджень, бойових наказів, що фактично призупинить хід судового розгляду та подальше слухання кримінальної справи судом, та таким чином перешкоджатиме кримінальному провадженню, тобто наявний ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадження іншим чином.

Зазначає, що ОСОБА_10 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення, відтак наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду даного клопотання слідча та прокурор підтримали подане клопотання, просять його задовольнити. Зазначили, що місце перебування ОСОБА_5 було встановлено лише після проведення обшуку за місцем його проживання та триманням дозволу від слідчого судді на його затримання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили проти задоволення клопотання слідчої в частині застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. Крім того, у разі задоволення клопотання просять застосувати мінімальний розмір застави. Вказали, що ОСОБА_5 проходив військову службу з 2014 року, у 2015 році отримав статус учасника бойових дій, в подальшому проходив військову службу за контрактом і після початку повномасштабного вторгнення мобілізувався до лав ЗСУ. Вказує, що через пригнічений психологічний стан залишив місце служби, хотів допомогти стареньким батькам. Не аза перчив, що знав про порушене кримінальне провадження, що його розшукують, проте самостійно до органу досудового розслідування не з`явився. На даний час має намір продовжити військову службу і буде вживати заходів до цього.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

У відповідності до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішуючи питання щодо доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою на час досудового слідства, слідча суддя виходить з того, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Слідчою суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000809 від 05.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

23.12.2025 слідчою СВ Дрогобицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , складено та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (шляхом надіслання повідомлення про підозру поштовим зв`язком), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.12.2025 слідчим оголошено підозрюваного у розшук.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) дійсно свідчать й матеріали досудового розслідування, а саме:

- акт службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом по мобілізації ОСОБА_5 ;

- витяги з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 172, № НОМЕР_3 , №247;

- рапорт командира військової частини НОМЕР_1 ;

- доповідь по факту самовільного залишення частини солдатом військової служби по мобілізації ОСОБА_5 ;

- рапорт про опитування особи в порядку ч.11 ст. 232 КПК ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- рапорт про опитування особи в порядку ч.11 ст.232 КПК ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У своєму клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання.

Так, ризиками, які дають підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що: підозрюваний ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, не має міцних соціальних зав`язків; ухилявся від кримінальної відповідальності, за що був оголошений в розшук та під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідча суддя погоджується з доводами слідчого про можливість вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та незаконного впливу на свідків.

При таких обставинах, слідча суддя доходить до переконання, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як встановлено, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме, в тому, що він, будучи військовослужбовцем вчинив самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Отже, враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, який слід рахувати з часу оголошення підозри - 23.12.2025 і до моменту зупинення досудового розслідування 30.12.2025, то з моменту його відновлення 21.01.2026, тобто до 13.03.2026.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 2 ст. 183 КПК України.

у х в а л и л а :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.03.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1