Номер провадження 1-кп/243/549/2026
Номер справи 243/1208/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000043 від 08.04.2025 на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, який має вищу освіту, фізичної особи-підприємця, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час досудового розслідування 31.01.2026 між ОСОБА_5 та прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом обвинувального акту кримінальне правопорушення було вчинене за наступних обставин.

У квітні 2025, більш точні дата та час не встановлені, у ОСОБА_5 , зареєстрованого як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності: «16.24 Виробництво дерев`яної тари» та іншими видами діяльності: «46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням», «46.90 Неспеціалізована оптова торгівля», «46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту», «49.41 Вантажний автомобільний транспорт», «77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів», «47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах», «41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель», «81.21 Загальне прибирання будинків», «81.22 Інша діяльність з прибирання будинків і промислових об`єктів», не зареєстрованого платником акцизного податку, всупереч вимогам ст.ст. 14, 215 Податкового кодексу України та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (далі - Закон), виник умисел на отримання незаконного прибутку шляхом зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовленого пального на території м.Слов`янськ Донецької області.

Відповідно до п.п. 14.1.1411 ст.14 Податкового кодексу України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Згідно з п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України пальне віднесене до групи підакцизних товарів.

Крім того, згідно зі ст.1 Закону,

-місце зберігання пального - об`єкт нерухомого майна, відмінний від земельної ділянки, або єдиний (цілісний) майновий комплекс, на території якого здійснюється приймання, навантаження, розвантаження, розміщення та/або видавання пального (власного або отриманого від інших осіб), який належить суб`єкту господарювання на праві власності або користування;

-місце роздрібної торгівлі пальним - об`єкт нерухомого майна або єдиний (цілісний) майновий комплекс, на території якого розташоване технологічне обладнання, призначене для приймання, зберігання та роздрібної торгівлі пальним, яке належить суб`єкту господарювання на праві власності або користування. Місце роздрібної торгівлі пальним вважається місцем зберігання пального, якщо зберігання пального здійснюється за таким місцем роздрібної торгівлі пальним;

-незаконне виробництво пального - виробництво пального без ліцензії на провадження відповідного виду господарської діяльності, з використанням необлікованої сировини або відпуск чи реалізація необлікованої готової продукції;

-незаконний обіг пального - ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, транспортування, зберігання, торгівля пальним з порушенням вимог законодавства, що регулює відповідні питання;

-роздрібна торгівля пальним - діяльність з придбання або отримання та подальшої реалізації або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з місць роздрібної торгівлі пальним через паливороздавальні колонки, газороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки;

-Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального - складова інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що містить перелік суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі наданих ліцензій;

-зберігання пального - надання послуг та/або діяльність, пов`язана із здійсненням операцій приймання, навантаження, розвантаження, розміщення та/або видавання пального (власного чи отриманого від інших осіб);

-ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання за наявності ліцензії на право зберігання пального або на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.29 Закону оптова торгівля пальним здійснюється суб`єктом господарювання за наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним, а роздрібна торгівля пальним здійснюється суб`єктом господарювання за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Так, у квітні 2025 ОСОБА_5 , перебуваючи у м.Слов`янськ Краматорського району Донецької області, діючи умисно, маючи на меті отримання незаконного прибутку, у порушення п.14.1.1411 ст.14, п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України, ст.ст.1, 28, 29 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», вирішив на території гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , організувати протиправну діяльність із незаконного зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовленого пального без наявності обов`язкових передбачених законодавством ліцензій та документів, що підтверджують походження продукції, її якість та законність виробництва.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку, діючи умисно, з корисливих мотивів, 30.04.2025 у невстановлений час, перебуваючи у гаражному приміщенні, розташованому на загальнодоступній прилеглій території біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив збут ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно виготовленого пального у кількості 10 літрів бензину, який згідно з висновком експерта не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови».

Крім того, ОСОБА_5 у період з квітня по вересень 2025 року здійснював збут незаконно виготовленого пального ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Працівниками поліції 02.09.2025 злочинна діяльність ОСОБА_5 зафіксована та припинена під час проведення обшуку гаражного приміщення, розташованого на загальнодоступній прилеглій території біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено 262 літри бензину.

Згідно з висновками експерта за результатами проведення криміналістичної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» рідини, вилучені у ОСОБА_5 під час обшуку гаражного приміщення, розташованого на загальнодоступній прилеглій території біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідають вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови».

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у скоєнні цього кримінального правопорушення визнав себе винним у повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 31.01.2026, яку було ним укладено з прокурором. Він розуміє незаконність своїх дій, визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.204 КК України, усвідомлює небезпечність своєї протиправної поведінки.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , воно правильно кваліфіковане за ч.1 ст.204 КК України, а саме - незаконне зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовленого пального.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 31.01.2026 між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженню, та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення в судовому провадженні. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен нести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме - штрафу в розмірі 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 85000 грн. з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Угода була підписана прокурором ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями частини 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно частини 5 статті 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив про те, що при укладанні даної угоди від 31.01.2026 були дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджену по угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 31.01.2026, беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 204 КК України, є нетяжкими злочинами.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості від 31.01.2026 за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468-470, 472 КПК України, положенням ч.1 ст.204 КК України, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі, розмір якого передбачено санкцією частини 1 статті 204 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, заслуховування пояснень ОСОБА_5 суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто, згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода підлягає затвердженню також з урахуванням особи обвинуваченого, який за медичною допомогою психіатра та нарколога не звертався, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Крім того, обвинуваченому роз?яснені положення частини 5, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України "Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості", які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених частиною п`ятою статті 474 КПК України, обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз?яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

У відповідності до положення ч. 4 ст. 174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 08.09.2025 на речові докази.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

За змістом ч. 9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з частиною 1 статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, частиною першою статей 248, 249 цього Кодексу.

Речові докази, зокрема грошові кошти у сумі 14 400 гривень були одержані внаслідок вчинення злочину, а паливороздавальний пістолет з лічильником, на якому міститься напис «Electronic Full Meter», лічильник для ДП марки «Pumpis» з написами «РРМ-110» «лічильник для ДП, протік: 10-110 л/хв., пох: +/- 1%», насос марки «Perdollo» з написами «Pump Pkm 60» з приєднаним до нього фільтром з написом «ДК 1022F» «5», насос марки «Aurora» з написом «FTP» були використані як знаряддя вчинення злочину. За таких обставин, зазначені речові докази підлягають спеціальній конфіскації.

Процесуальні витрати у відповідності до положень ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 374, 468-472 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 31 січня 2026, укладену між ОСОБА_5 та прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про визнання винуватості у рамках кримінального провадження № 0000043 від 08.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 08.09.2025 на вилучені в ході обшуку предмети, а саме: 1 металева бочка темно зеленого кольору об`ємом 200 літрів з вмістом 162 літрів бензину; 1 пластикова бочка синього кольору об`ємом 230 літрів з вмістом 110 літрів дизельного палива; 1 пластикова бочка синього кольору об`ємом 230 літрів з вмістом 120 літрів дизельного палива; 1 пластикова бочка синього кольору об`ємом 230 літрів з вмістом 90 літрів дизельного палива; 1 пластикова каністра жовтого кольору об`ємом 30 літрів з вмістом 20 літрів змішаного палива; 1 пластикова каністра зеленого кольору об`ємом 20 літрів з вмістом 20 літрів бензину; 1 пластикова каністра синього кольору об`ємом 20 літрів з вмістом 20 літрів бензину; 1 пластикова каністра білого кольору об`ємом 20 літрів з вмістом 20 літрів бензину; 1 пластикова каністра чорного кольору об`ємом 20 літрів з вмістом 20 літрів бензину; паливороздавальний пістолет з лічильником, на якому міститься напис «Electronic Full Meter», у кількості 1 одиниця; зошит у клітинку з чорновими записами, виконаними рукописно у кількості 1 одиниця; лічильник для ДП марки «Pumpis» з написами «РРМ-110» «лічильник для ДП, протік: 10-110 л/хв., пох: +/- 1%» у кількості 1 одиниця; насос марки «Perdollo» з написами «Pump Pkm 60» з приєднаним до нього фільтром з написом «ДК 1022F» «5», у кількості 1 одиниця; насос марки «Aurora» з написом «FTP» у кількості 1 одиниця; 9 скляних банок об`ємом по 1 літру кожна з відібраними зразками пально-мастильних матеріалів; грошові кошти у сумі 14 400 гривень, а саме: 7 купюр номіналом 1 000 гривень з наступними серіями та номерами: КД 1974244, АБ 4746100, ЛВ 6569456, ЄР 7015936, КА 0456320, ЛВ 6569455, ЗЛ 7555941; 11 купюр номіналом 500 гривень з наступними серіями та номерами: КВ 1095868, ЛА 1598779, КЄ 0242397, АА 0694438, ЗБ 8657772, ЄН 9889571, ЄК 9362170, ЄР 1884274, ЛГ 0335807, ГК 8207982, ЄП 1525093; 9 купюр номіналом 200 гривень з наступними серіями та номерами: ЄВ 3342063, ЗГ 1174126, ВК 6972047, ДЄ 6675073, ЄБ 1336959, ЄД 9101613, ЄЖ 3383044, ГЗ 0918426, ЄВ 5109377; 1 купюра номіналом 100 гривень з наступними серією та номером: ЕЕ 0166567.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення судової експертизи № 2364-34-24 від 10.06.2025 у сумі 21204 грн., № 4155-2-34-24 від 23.10.2025 у сумі 23324,40 грн. на користь держави.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речові докази, а саме: паливороздавальний пістолет з лічильником, на якому міститься напис «Electronic Full Meter», лічильник для ДП марки «Pumpis» з написами «РРМ-110» «лічильник для ДП, протік: 10-110 л/хв., пох: +/- 1%», насос марки «Perdollo» з написами «Pump Pkm 60» з приєднаним до нього фільтром з написом «ДК 1022F» «5», насос марки «Aurora» з написом «FTP», які знаходяться на зберіганні в СУ ГУНП в Донецькій області, грошові кошти у сумі 14 400 гривень, а саме: 7 купюр номіналом 1 000 гривень з наступними серіями та номерами: КД 1974244, АБ 4746100, ЛВ 6569456, ЄР 7015936, КА 0456320, ЛВ 6569455, ЗЛ 7555941; 11 купюр номіналом 500 гривень з наступними серіями та номерами: КВ 1095868, ЛА 1598779, КЄ 0242397, АА 0694438, ЗБ 8657772, ЄН 9889571, ЄК 9362170, ЄР 1884274, ЛГ 0335807, ГК 8207982, ЄП 1525093; 9 купюр номіналом 200 гривень з наступними серіями та номерами: ЄВ 3342063, ЗГ 1174126, ВК 6972047, ДЄ 6675073, ЄБ 1336959, ЄД 9101613, ЄЖ 3383044, ГЗ 0918426, ЄВ 5109377; 1 купюра номіналом 100 гривень з наступними серією та номером: ЕЕ 0166567, які знаходяться на зберіганні в АТ КБ «Приватбанк» згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 17.10.2025.

Речові докази у відповідності до положень ст.100 КПК України, а саме: зошит у клітинку з чорновими записами, виконаними рукописно у кількості 1 одиниця, які знаходяться на зберіганні в СУ ГУНП в Донецькій області, - знищити; 1 пластикова бочка синього кольору об`ємом 230 літрів з вмістом 110 літрів дизельного палива; 1 пластикова бочка синього кольору об`ємом 230 літрів з вмістом 120 літрів дизельного палива; 1 пластикова бочка синього кольору об`ємом 230 літрів з вмістом 90 літрів дизельного палива, які знаходяться на зберіганні в СУ ГУНП в Донецькій області - повернути власнику ОСОБА_5 , 1 металева бочка темно зеленого кольору об`ємом 200 літрів з вмістом 162 літрів бензину; 1 пластикова каністра жовтого кольору об`ємом 30 літрів з вмістом 20 літрів змішаного палива; 1 пластикова каністра зеленого кольору об`ємом 20 літрів з вмістом 20 літрів бензину; 1 пластикова каністра синього кольору об`ємом 20 літрів з вмістом 20 літрів бензину; 1 пластикова каністра білого кольору об`ємом 20 літрів з вмістом 20 літрів бензину; 1 пластикова каністра чорного кольору об`ємом 20 літрів з вмістом 20 літрів бензину, які знаходяться на зберіганні в СУ ГУНП в Донецькій області - конфіскувати у власність держави з подальшим вирішенням питання щодо передання їх на потреби ЗСУ згідно Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.3891 КК України.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1