У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002008 від 19.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

02.12.2025 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002008 від 19.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтування вимог згідно з поданим клопотанням:

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2025 накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки iPhone Pro Max IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 .

На думку представника власника майна, на теперішній час можливо скасувати арешт та повернути власнику вказаний мобільний телефон.

Відомості про участь сторін при розгляді клопотання та фіксування судового процесу:

Представник власника майна у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував та вважав його передчасним.

Правове обґрунтування рішення.

Дослідивши клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 , заслухавши думку прокурора, який заперечував проти його задоволення, а також позицію заявника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим, а підстави, передбачені ст. 174 КПК України для скасування арешту майна, заявником не доведені.

Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано лише у разі, якщо заявник доведе одну з двох чітко визначених підстав: або те, що арешт накладено необґрунтовано, або те, що в подальшому застосуванні такого заходу відпала потреба. Закон вимагає не лише формального звернення, а саме наведення і підтвердження конкретних фактичних обставин, які вказують на наявність однієї з цих двох підстав.

Однак у поданому клопотанні заявник взагалі не зазначив, на яку саме із двох законодавчо визначених підстав він посилається. Клопотання побудоване у формі загальних міркувань, без ідентифікації юридичної підстави вимоги та без викладення будь-яких фактів, що свідчили б про: необґрунтованість накладення арешту у момент його застосування або про відпадання потреби у подальшому збереженні майна як речового доказу.

Відсутність визначення законної підстави позбавляє слідчого суддю можливості оцінити аргументи заявника у відповідному правовому контексті, оскільки кожна із двох підстав має відмінний характер, різні критерії перевірки та різні стандарти доведення. Невизначеність позиції заявника є несумісною з вимогами ст. 174 КПК України та принципами обґрунтованості процесуальних заяв (ст. 22, 26 КПК України).

Додатково слід зазначити, що до клопотання не додано самої ухвали слідчого судді від 24.10.2025 року, на яку заявник безпосередньо посилається як на предмет оскарження. Відсутність цього документа унеможливлює перевірку доводів заявника та оцінку того, чи відповідають його твердження змісту та мотивувальній частині первинної ухвали про арешт майна. Без можливості ознайомлення зі змістом ухвали слідчий суддя не може встановити, які підстави були покладені в основу накладення арешту, які ризики зазначалися, яка саме мета переслідувалась і на які обставини спирався суд під час прийняття рішення.

Таким чином, заявник не лише не довів, але навіть не сформулював належним чином ті підстави, які є обов`язковими згідно з ч.1 ст.174 КПК України. Він не навів жодних доказів завершення або відсутності потреби у подальших слідчих діях з мобільним телефоном, не надав інформації про проведення чи неможливість проведення експертиз, не довів, що телефон перестав бути речовим доказом, та не подав жодних даних щодо усунення ризиків знищення, зміни чи втрати інформації, які виправдовували накладення арешту згідно ст. 170 КПК України.

Сам лише факт належності телефону власнику і бажання його повернути не є підставою для скасування арешту. Арешт майна наразі відповідає меті забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками тяжких злочинів, а заявником не надано доказів протилежного. У світлі практики ЄСПЛ втручання у право власності є допустимим, якщо є законним, переслідує легітимну мету та є пропорційним. У цьому випадку такі критерії дотримані, а менш обтяжливий спосіб досягнення мети досудового розслідування не доведений.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що клопотання є передчасним, необґрунтованим та поданим без дотримання вимог процесуального закону, у зв`язку з чим підстав для скасування арешту майна не встановлено.

Можливості окремого оскарження ухвали суду щодо скасування арешту майна, які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Керуючись ст. ст. 131-132, 169, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002008 від 19.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1