Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9676/25
Номер провадження 1-кс/711/2451/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000600 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чутове, Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адреосю: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого суді з клопотанням в якому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк досудового розслідування, тобто до 22.11.2025, включено. У разі продовження ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - визначити останньому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) гривень, з покладанням на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України строком на 2 місяці.

Клопотання мотивує тим, що приблизно в липні 2025 року, більш точного часу встановити не представилось можливим у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисле спрямований на незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів у сфері недоторканості державних кордонів, шляхом керівництва незаконним переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню порадами, вказівками, надання засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинені з корисливих мотивів, а саме отримання протиправного прибутку від такої діяльності.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що 24 лютого 2022 Указом Президента України № 64/2022 на підставі пропозиції РНБО України, у зв`язку з військовою агресією рф по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, введено воєнний стан, строком на 30 діб та вказаний вище Указ 24.02.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ», та в подальшому строк останнього неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим діє до цього часу, у зв`язку з чим, згідно в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, маючи намір на отримання незаконного доходу, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_5 вступив у попередню змову з невстановленими під час досудового розслідування особами та вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в липні 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 09.07.2025 ОСОБА_5 з метою підшукування осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон, а ОСОБА_5 , керувати такими діями, сприяти їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, з корисливих мотивів, під час телефонної розмови запропонував ОСОБА_7 за грошову винагороду у розмірі 8 000 доларів США забезпечити незаконне переправлення через державний кордон до Республіки Молдова.

Після чого, 20.08.2025 о 18 годині 01 хвилині, ОСОБА_5 під час телефонної розмови з ОСОБА_7 , сприяючи вчиненню незаконного переправлення через державний кордон порадами, вказівками, роз`яснив останньому механізм перетину державного кордону України, шляхом безпечного перевезення ОСОБА_7 , через всі блокпости на території України та проведення останнього через державний кордон України на території Одеської області до Республіки Молдови, надав інструкції щодо дій після отримання статусу біженця та повідомив, що за вказані послуги ОСОБА_5 , бажає отримати неправомірну вигоду в розмірі 8 000 доларів США, яку останній розділив на декілька платежів, а саме перший платіж в сумі 2000 доларів США передати ОСОБА_5 особисто, а другий платіж 6000 доларів США за вказівкою ОСОБА_5 передати іншим невстановленим особам в м. Одеса.

21.08.2025 року о 14 годині 07 хвилин ОСОБА_5 під час телефонної розмови з ОСОБА_7 змінив умови незаконного переправлення через державний кордон, а саме способу передачі грошових коштів. Так, ОСОБА_5 висунув вимогу щодо надання йому особисто грошових коштів в розмірі 3 500 доларів США за надання вищевказаних послуг, а 5000 доларів США необхідно в подальшому, за вказівкою ОСОБА_5 передати іншим невстановленим особам в м. Одеса.

Також ОСОБА_5 повідомив, що реалізація незаконного переправлення через державний кордон відбудеться 22.08.2025 та керуючи вищевказаними діями повідомив, що з цією метою необхідно зустрітись в м. Чорнобай Черкаської області. При зустрічі ОСОБА_7 має передати ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3 500 доларів США, після чого ОСОБА_7 забезпечить наданням засобів, а саме автомобіль, яким ОСОБА_7 буде доставлено до м. Одеса з метою подальшого перетину кордону в супроводі невстановлених осіб.

Після чого, 22.08.2025 о 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на керівництво незаконним переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будівлі Виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради, за адресою: Черкаська область, м. Чорнобай, вул. Центральна, 152, висунув вимогу ОСОБА_7 надати грошові кошти в сумі 4 500 доларів США, після чого отримав від ОСОБА_7 частину обумовленої раніше суми неправомірної вигоди, а саме 3 500 доларів США за вчинення керівництва незаконним переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів у вигляді автомобіля з водієм, який мав доставити ОСОБА_7 до м. Одеса з метою подальшого незаконного перетину кордону.

Після чого ОСОБА_5 був затриманий 22.08.2025 о 11 годині 49 хвилин у порядку ст.208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, його протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 3 500 доларів США вилучені.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, здійснив керівництво незаконним переправлення через державний кордон України громадянином ОСОБА_7 , сприяючи вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, з корисливих мотивів.

22.08.2025 ОСОБА_5 , був затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

22.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженця с. Чутове, Полтавського району, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме, в керівництві незаконним переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.332 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Витягом з ЄРДР №00000600 від 07.08.2025;

-Протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 від 13.08.2025, ОСОБА_7 від 21.08.2025, ОСОБА_7 від 22.08.2025, відповідно до яких, підтверджується факт вчинення організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_5 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.08.2025, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 в ході поїздки з Полтавської області до Черкаської області розповідав, що здійснює організацію незаконного перетину державного кордону України;

-Протоколом допит свідка ОСОБА_9 від 22.08.2025 відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 залучив останнього з метою доставки ОСОБА_7 до м. Одеси;

-Протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були залучені в якості понятих до проведення слідчих дій;

-Протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України гр-на ОСОБА_5 від 22.08.2025;

-Повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 22.08.2028;

-Протоколом огляду, ідентифікації грошових коштів від 22.08.2025;

-Протоколом огляду місця події від 22.08.2025 під час якого вилучено грошові кошти в сумі 3 500 доларів США, які останній отримав від ОСОБА_7 та мобільні телефону ОСОБА_5 ;

-Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 22.08.2025;

-Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контролю особи від 14.09.2025;

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 02.10.2025;

-Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стандарт доказування "обґрунтована підозра" вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення ЄСПЛ "Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства", "Лабіта проти Італії", "Мюррей проти Сполученого Королівства", "Ільгар Маммадов проти Азейбарджану", "Нечипорук і Йонкало проти України").

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії повинен на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

22.08.2025 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_12 (у справі №711/7787/25) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20.10.2025 року, включно та визначено розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

15.10.2025 року постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000600 від 07.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України до 22.11.2025.

Завершити слідство у вказаний термін неможливо, оскільки необхідно виконати наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, результати яких матимуть важливе доказове значення, а саме:

1)вирішити питання щодо зняття грифу секретності та долучити до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи (клопотання про надання дозволів на проведення НСРД, ухвали слідчого судді про надання дозволів на проведення НСРД, доручення на проведення НСРД);

2)встановити коло осіб, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення;

3)за результатами встановлення вказаних осіб, виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність;

4)виконати вимоги ст.290 КПК України при завершенні досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

На теперішній час продовжують існувати та не зменшились заявлені ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.

Про ризик переховування від органів досудового розслідування/суду свідчить:

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (злочин, передбачений ч.3 ст.332 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна);

- вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним інкримінованого злочину, що вказує на невідворотність його притягнення до кримінальної відповідальності;

- характер інкримінованого злочину, зокрема: високий ступінь організації його вчинення; вчинення в умовах воєнного стану; корисливий мотив; свідоме ігнорування положень законодавства щодо умов воєнного стану;

Про ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають інстоне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: є підстави вважати, що ОСОБА_5 тривалий час організовував незаконне переправлення через державний кордон України з корисливих мотивів, у зв`язку з чим ОСОБА_5 має невстановлених спільників, у зв`язку з чим останньому відомий кожний факт організації незаконного переправлення через державний кордон України та з метою приховування фактів може знищити документи або інші докази, які ще не досліджено органом досудового розслідування.

Про ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні: ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які надали викривальні покази та вказана інформація була долучена до клопотання про тримання під вартою та надана підозрюваному ОСОБА_5 , схиляти їх як особисто, так і через інших осіб до дачі неправдивих показань, тим самим перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, та, як наслідок, уникнути кримінальної відповідальності.

Про ризик вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: є підстави вважати, що ОСОБА_5 тривалий час організовував незаконне переправлення через державний кордон з корисливих мотивів, у зв`язку з чим ОСОБА_5 маючи невстановлених спільників, може продовжити злочинну діяльність;.

Необхідно враховувати той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Продовження обраного запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , відповідає суспільному інтересу.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеного ризику, орган досудового розслідування вважає необхідним продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків, беручи до уваги, що ОСОБА_5 , вчинив злочин в умовах воєнного стану, саме тримання під вартою є єдиним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час здійснення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні.

Викладене дає беззаперечні підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , необхідним є продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Керуючись ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи тяжкість, специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, репутацію підозрюваного, зважаючи на масштаби та наслідки його незаконної діяльності, вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, є необхідним визначити розмір застави у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, тобто у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) (відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 грн), з покладанням на підозрюваного таких обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до органу міграційної служби свої паспорти для виїзду за кордон; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Необхідність визначення розміру застави саме у такому розмірі також обґрунтовується тим, що чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для застави, а отже, заставу може бути внесено іншою особою, яка має таку фінансову можливість.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та пояснила, що здійснюється розслідування кримінального провадження №0000600 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. У вказаному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.3 ст.332 УУ України. Враховуючи ризики, просить продовжити йому запобіжний захід в межах строку досудового розслідування.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому зсіданні підтримав позицію прокурора.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просить врахувати особу підозрюваного, що він одружений. Має на утриманні трьох дітей. Йому 50 років, його син служить у лавах ЗСУ. Просить застосувати нічний домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника. Просить змінити міру запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання та документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст.199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000600 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

22.08.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України а саме в керівництві незаконним переправленням осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

22.08.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/7787/25) ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.10.2025 включно та визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, закінчується 20.10.2025, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий у клопотанні та прокурор під час судового розгляду наголошували, що наразі в кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії вказаного запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 , а тому встановлена необхідність у вчиненні ряду слідчих та процесуальних дій для об`єктивного, повного завершення досудового розслідування.

Так, зокрема, у даному кримінальному провадженні вирішити питання щодо зняття грифу секретності та долучити до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи (клопотання про надання дозволів на проведення НСРД, ухвали слідчого судді про надання дозволів на проведення НСРД, доручення на проведення НСРД); встановити коло осіб, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення; за результатами встановлення вказаних осіб, виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність; виконати вимоги ст.290 КПК України при завершенні досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 від 15.10.2025 у зв`язку з необхідністю виконання ряду слідчих та процесуальних дій строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000600 продовжений до трьох місяців, тобто до 22.11.2025.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні для неухильного виконання вимог ст.2 КПК України необхідно провести всі слідчі та процесуальні дії, які мають значення для судового розгляду, виконання яких необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для отримання додаткових доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, залишається обґрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання, а саме: витягом з ЄРДР №00000600 від 07.08.2025; протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 від 13.08.2025, ОСОБА_7 від 21.08.2025, ОСОБА_7 від 22.08.2025, відповідно до яких, підтверджується факт вчинення організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.08.2025, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 в ході поїздки з Полтавської області до Черкаської області розповідав, що здійснює організацію незаконного перетину державного кордону України; протоколом допит свідка ОСОБА_9 від 22.08.2025 відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 залучив останнього з метою доставки ОСОБА_7 до м. Одеси; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були залучені в якості понятих до проведення слідчих дій; протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 від 22.08.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 22.08.2028; протоколом огляду, ідентифікації грошових коштів від 22.08.2025; протоколом огляду місця події від 22.08.2025 під час якого вилучено грошові кошти в сумі 3 500 доларів США, які останній отримав від ОСОБА_7 та мобільні телефону ОСОБА_5 ; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 22.08.2025; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контролю особи від 14.09.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 02.10.2025; вншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, на думку слідчого судді, висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати обрання та продовження заходу забезпечення кримінального провадження.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри зводились до оцінки доказів, зібраних на даному етапі досудового розслідування та наданих до клопотання стороною обвинувачення.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим слідчий суддя зазначає, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також слід звернути увагу, що відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Варто додати, що питання наявності обґрунтованої підозри перевірялось слідчим суддею під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 22.08.2025.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за інкримінований в провину ОСОБА_5 тяжкий злочин, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність реального відбуття покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризику передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають інстоне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки є підстави вважати, що ОСОБА_5 тривалий час організовував незаконне переправлення через державний кордон України з корисливих мотивів, у зв`язку з чим він має невстановлених спільників, тому останньому відомий кожний факт організації незаконного переправлення через державний кордон України та з метою приховування фактів може знищити документи або інші докази, які ще не досліджено органом досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя враховує, щоОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які надали викривальні покази та вказана інформація була долучена до клопотання про тримання під вартою та надана підозрюваному, схиляти їх як особисто, так і через інших осіб до дачі неправдивих показань, тим самим перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, та, як наслідок, уникнути кримінальної відповідальності, що підтверджує існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 тривалий час організовував незаконне переправлення через державний кордон з корисливих мотивів, у зв`язку з чим, останній маючи невстановлених спільників, може продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, слідчий приходить до висновку, що підстави, за яких було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

При цьому, слідчий суддя враховуючи суспільну небезпеку, інкримінованого органом досудового розслідування злочину, вважає, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, є виправданим.

За таких обставин, з урахуванням наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, за рахунок чого останній отримував дохід, досудове розслідування щодо яких не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

З огляду на зазначене, враховуючи вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення, суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід, з урахуванням вимог ч.1 ст.197 КПК України, має бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Крім того, враховуючи особливості події кримінального правопорушення, викладеного у повідомлені про підозру, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, про який клопотала сторона захисту, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а саме можливості переховуватись від слідства та суду, спілкуванню підозрюваного із свідками у даному кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та можливого вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно ОСОБА_5 .

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, що вчинене з корисливого мотиву в умовах воєнного стану, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного щодо наявності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, а також, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що гарантія, передбачена статтею 5 § 3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, ступеню наявних ризиків у цьому кримінальному провадженні, а також даних про особу підозрюваного, його соціального та майнового стану, задля досягнення дієвості кримінального провадження та недопущення негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, слідчий суддя вбачає за доцільне застосовувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, які, на переконання слідчого судді, здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії досудового розслідування.

Позиція сторони захисту врахована у зменшенні суми застави, однак не може бути повністю задоволена щодо застосування іншого запобіжного заходу, враховуючи завдання запобіжного заходу, а також контекст діяння, вчиненого в умовах воєнного стану, що має вагоме значення для суспільства, є резонансним, при цьому враховується також, що даний запобіжний захід продовжується на незначний час та буде предметом розгляду через місяць, а на даний час забезпечить належне досудове розслідування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000600 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.11.2025 року, включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча 680) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_14 , з-під варти.

У випадку внесення застави підозрюваним або заставодавцем, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до органу міграційної служби свої паспорти для виїзду за кордон;

-утримуватися від спілкування (у будь-якому виді) зі свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо він як підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 20.10.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1