Єдиний унікальний номер 317/4603/25
Провадження № 1-в/317/165/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Мелітопольського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 02.06.2011 Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.,

17.07.2014 ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області невідбуте покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Мелітопольського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з поданням про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання зазначено, що 29.04.2014 до Мелітопольського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області надійшла ухвала Веселівського районного суду Запорізької області від 17.07.2014 відносно засудженого ОСОБА_5 , якому невідбуте покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт. Ухвала набрала законної сили 25.07.2014. ОСОБА_5 взятий на облік 29.07.2014. Кримінальне провадження розглядалося у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, тобто без присутності ОСОБА_5 . Матеріали особової справи ОСОБА_5 у паперовому вигляді відсутні через залишення документації Мелітопольського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області на тимчасово окупованій території України.

Згідно наявних матеріалів особової справи з Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту органом пробації вживались першочергові розшукові заходи, але місцезнаходження не було встановлено. До відділу поліції № 1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області було направлено подання та матеріали для проведення подальших розшукових заходів. 08.10.2014 на засудженого ОСОБА_5 заведено оперативно-розшукову справу № 50091418. Відповідно до отриманої інформації Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено. Подання до органу поліції про розгляд питання притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт стосовно ОСОБА_5 не направлялось. Згідно з довідкою ДІ МВС України, Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Запорізькій області № засуджений ОСОБА_5 протягом всього терміну перебування на обліку до кримінальної відповідальності не притягувався.

Строк дії ухвали Веселівського районного суду Запорізької області від 14.07.2014 закінчився, що свідчить про недоцільність виконання даного покарання у зв`язку з втратою карального і превентивного впливу.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник Мелітопольського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області в судове засідання не з`явився. 16.09.2025 через канцелярію до суду надійшла заява від начальника Мелітопольського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 про підтримання подання та розгляд без участі представника органу пробації.

Засуджений ОСОБА_5 до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні подання, оскільки ОСОБА_5 до теперішнього часу перебуває у розшуку.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 02.06.2011 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн. Засуджений у встановлений законом строк штраф не сплатив.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 17.07.2014 призначене ОСОБА_5 покарання, засудженому вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 02.06.2011 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., замінено покаранням у виді 50 годин громадських робіт.

Поданням заступника начальника Якимівського МР ВКВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_4 від 02.10.2014 матеріали початкового розшуку стосовно засудженого ОСОБА_5 передано до Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області для проведення подальших розшукових заходів.

Постановою оперуповноваженого СКР Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 08.10.2014 заведено оперативно-розшукову (розшукову) справу та оголошено державний розшук громадянина ОСОБА_5 .

Відповідно до листа Веселівського районного відділу ГУМВС України в Запорізькій області № 35/7027 від 14.10.2014 сектором карного розшуку Веселівського РВ 08.10.2014 заведено ОРС категорії «Розшук» № 50091418 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведених оперативно-розшукових заходів встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим.

Листом № 5899/60/01-25 від 10.07.2025 Мелітопольське районне управління поліції ГУНП в Запорізькій області повідомило Мелітопольський РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про те, що в провадженні Мелітопольського РУП перебуває ОРС № 50071618 від 08.10.2014 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою розшуку останнього оперативним підрозділом регулярно проводяться перевірки за наявними базами НПУ та ГУНП, при надходженні списків від Державної прикордонної служби України проводиться моніторинг щодо встановлення факту виїзду розшукуваного на підконтрольну Україні територію, надсилаються запити до державних установи. На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, заходи щодо його розшуку тривають.

Згідно з вимогою ДІ МВС України м. Київ УІАН ГУНП в Запорізькій області вих. № 22/5/47-25 від 30.06.2025 та довідки № УІТ УМВС в Запорізькій області засуджений ОСОБА_5 протягом всього терміну перебування на обліку до кримінальної відповідальності не притягався.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе. Це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

З дня набрання вироком законної сили минуло більше двох років, тобто закінчився строк давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 . Перебіг давності у зв`язку з ухиленням засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання в розумінні ч. 3 ст. 80 КК України не зупинявся.

Виходячи із вищевикладеного, наявні умови, які є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Суд враховує, що ч. 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із кримінальних правопорушень, передбачених зазначеними статтями. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового кримінального правопорушення. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Разом з тим, з матеріалів справи видно, що питання кримінальної відповідальності засудженого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України не вирішувалось.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком, або про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, а відтак відсутні і підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування ч. 3 ст. 80 КК України.

За вказаних обставин відсутні перешкоди для задоволення подання та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 02.06.2011 та заміненого ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 17.07.2014, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Мелітопольського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 02.06.2011 за ч. 2 ст. 190 КК України та заміненого ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 17.07.2014, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1