КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2132/2025
Категорія КК: ч. 1 ст. 111 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 № 2341-ІІІ), -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 № 2341-ІІІ), та призначено покарання за ч. 1 ст. 408 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільненого від покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; за ч. 1 ст. 111 КК України у виді 13 років позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, в порушення норм Конституції України, складеної Військової присяги, положень рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території АР Крим та міста Севастополя в інші регіони України» від 23.03.2014, введеного в дію Указом в.о. Президента України - Голови Верховної ради України від 24.03.2014 № 339/2014, окремого доручення начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 23.03.2014 № 4234/С, спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України 06.05.2014 № Д-1, займаючи посаду старшого офіцера відділення артилерії управління забезпечення навчання військ в/ч НОМЕР_1 , умисно, безпідставно, керуючись особистими мотивами, з метою ухилитися від військової служби, у період часу з кінця березня 2014 року до 12.05.2014 до визначеного місця тимчасового базування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 не прибув, та по теперішній час залишився на тимчасово окупованій території АР Крим, проводячи час на власний розсуд.

Він же, ОСОБА_7 , за наведених вище обставин, ухилившись від проходження служби в Збройних Силах України, в період збройного конфлікту, діючи умисно, керуючись особистими мотивами, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, добровільно 09.04.2014 набув громадянства РФ та після цього вступив на службу до ЗС РФ, а саме до складу «Феодосійського випробувального центру (морського) 969-го Державного льотно-випробувального центру імені В.П. Чкалова» військово-повітряних сил збройних сил РФ (військова частина НОМЕР_2 , розташована за адресою: АДРЕСА_3 ), де 28.11.2014 склав присягу на вірність РФ, та по теперішній час здійснює діяльність з організації та проведення випробувальних робіт новітніх зразків озброєння у сфері авіаційної та морської техніки для потреб Чорноморського флоту РФ, тим самим надає іноземній державі-агресору допомогу у підривній діяльності проти України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вказаний вирок скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник вважає, що даний вирок суду є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, істотним порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що матеріали кримінального провадження не містять жодного належного, допустимого й достовірного доказу, який би вказував на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, окрім доказів сторони обвинувачення інші не досліджувались. Під час досудового розслідування не встановлено відповідність відеозаписів реальним обставинам та не спростовано позицію захисту, що зафіксовані на відеозаписах дані є «не постановочними», а відображають дійсні обставини щодо обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти скасування вироку, провівши судові дебати, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а також у вчиненні дезертирства, тобто самовільному залишенні військової частини або місця служби, з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу разі призначення, переведення, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами у їх сукупності, які перевірялись судом першої інстанції в ході судового розгляду.

Кваліфікація дій за ч. 1 ст. 111; ч. 1 ст. 408КК України ( в редакції Закону від 05.04.2021 № 2341-ІІІ) є вірною.

Судовий розгляд зазначеного кримінального провадження здійснювався за відсутністю обвинуваченого у спеціальному судовому провадженні, рішення про проведення якого належним чином вмотивоване, є законним та обґрунтованим.

Судом при проведенні спеціального судового провадження виконані вимоги, передбачені статтею 297-5 КПК України.

Даними особової справи ОСОБА_7 підтверджується факт його перебування на військовій службі як військовослужбовця Збройних Сил України в/ч НОМЕР_1 в період часу, протягом якого йому інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 1 ст. 408КК України ( в редакції Закону від 05.04.2021 № 2341-ІІІ).

Так, з даних зазначеної особової справи, ОСОБА_7 , 01.08.1997 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу до Збройних Сил України, прийняв військову присягу на вірність народу України 30.08.1997. 16.03.2011 наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 141 ОСОБА_7 присвоєно військове звання майор. На підставі наказу Командувача ПС ЗСУ від 16.02.2011 № 80 ОСОБА_7 призначений на посаду старшого офіцера відділення артилерії управління забезпечення навчання військ в/ч НОМЕР_1 . Старшого офіцера відділення артилерії управління забезпечення навчань військ, майора ОСОБА_7 з 21.03.2015 звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено із списків особового складу Збройних Сил України, відповідно до витягу із наказу першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ № 108 від 03.04.2015 (п.101).

Даними рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 23.03.2014, директиви Міністерства оборони і Генерального Штабу Збройних сил України від 06.05.2014, листа науково-дослідного центру випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки від 13.06.2022 № 21/2/2/1145, відеозаписів допиту свідків ОСОБА_8 від 14.06.2022, ОСОБА_9 від 14.06.2022, ОСОБА_10 від 15.06.2022, ОСОБА_11 від 15.06.2022, ОСОБА_12 від 15.06.2022, наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 37 від 23.05.2014 підтверджується факт обізнаності старшого офіцера відділення артилерії управління забезпечення навчання військ в/ч НОМЕР_1 , майора Збройних Сил України ОСОБА_7 про тимчасову окупацію території АР Крим і м. Севастополя, про передислокацію військових частин з тимчасово окупованої території та визначення безпосереднього мешкання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ПАТ «Мотор Січ», зі строком прибуття до 12.05.2014, а також неприбуття обвинуваченого у встановлений строк у визначене місце дислокації.

Факт прийняття обвинуваченим присяги на вірність Російській Федерації, проходження ним служби у складі збройних сил держави-агресора на тимчасово окупованій території, у військовому формуванні, створеному на базі колишньої української військової частини, підтверджується даними протоколу огляду від 24.09.2022, наказу «верховного головнокомандуючого АР Крим і м. Севастополя» № 7 від 17.03.2014 ОСОБА_13 , протоколу огляду електронного ресурсу мережі Інтернет «ІНФОРМАЦІЯ_4» від 09.06.2022, акту огляду від 21.01.2021 сайту «You Tube» у всесвітній мережі Інтернет за ідентифікатором «ІНФОРМАЦІЯ_3», протоколу огляду від 28.05.2022 сайту «Миротворець», протоколів огляду від 31.05.2022, та від 07.06.2022, згідно яких об`єктом огляду є відео на сайті «You Tube», яке має назву «ІНФОРМАЦІЯ_3», датоване 18.01.2021, протоколів огляду від 01.06.2022, 06.06.2022, протоколів оглядів комп`ютерних даних за участю свідків ОСОБА_12 від 15.06.2022, ОСОБА_9 від 14.06.2022, ОСОБА_10 від 15.06.2022, ОСОБА_11 від 15.06.2022, які упізнали на відео ОСОБА_7 , який приймав присягну на вірність Російській Федерації на території аеродрому, який раніше належав військовій частині НОМЕР_1 .

Дані Державної прикордонної служби України про відсутність перетинів державного кордону та ліній розмежування ОСОБА_7 підтверджують ту обставину, що з часу окупації півострова і до моменту розгляду кримінального провадження він на материкову частину України не повертався та органу досудового розслідування і суду не з`являвся, що суд першої інстанції обґрунтовано оцінив як ухилення від слідства і суду.

Усі ці обставини в їх сукупності, на думку колегії суддів, обґрунтовано свідчать про те, що дії ОСОБА_7 мали активний, усвідомлений і добровільний характер: від умисного невиконання наказу про передислокацію і залишення на окупованій території до подання рапорту з виявленням бажання проходити службу в Збройних Сил Російської Федерації, прийняття військової присяги на вірність державі-агресору та фактичного несення служби у складі її збройних сил.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність перевірки можливої постановки відео прийняття присяги ОСОБА_7 на вірність державі-агресору, яке було покладено в основу обвинувального вироку, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються наведеними у вироку суду першої інстанції доказами. ОСОБА_7 з кінця березня 2014 року до 12 травня 2014 року маючи реальну можливість виконати наказ про передислокацію, не прибув до тимчасового місця базування в м. Запоріжжі, натомість залишився на території тимчасово окупованої АР Крим, де подав письмовий рапорт на ім`я окупаційного командування Збройних Сил Російської Федерації щодо бажання проходити службу у лавах ЗС Російської Федерації , а згодом прийняв військову присягу на вірність російській федерації й став проходити службу в « Феодосійському випробувальному центрі (морського) 969-го Державного льотно-випробувального центру імені В. П. Чкалова » військово-повітряних Збройних Сил Російської Федерації військова частина НОМЕР_2 , розташована за адресою: АДРЕСА_3 . що підтверджено рапортами, листами органів СБ України, актами огляду відеозапису «присяга ПРИДАТЕЛЕЙ» з мережі «YouTube» та протоколами огляду за участю свідків, які категорично підтвердили особу ОСОБА_7 як одного з військовослужбовців, що приймає присягу на вірність РФ.

Жодних доказів, які б свідчили про наявність будь-якого примусу, відсутності можливості виїхати з окупованої території чи інших обставин, що виключали б добровільний характер поведінки ОСОБА_7 , ні під час досудового розслідування, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції стороною захисту не наведено.

Натомість суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу дані відеозаписів допитів свідків ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтвердили, що переважна більшість військовослужбовців частини наказ про передислокацію виконали, у встановлений строк виїхали на материкову територію України і продовжили службу у складі Збройних Сил України, що свідчить про реальну можливість такого виїзду і для ОСОБА_7 , якого серед цих військовослужбовців не було.

За таких обставин посилання захисника на відсутність доказів вини ОСОБА_7 поза розумним сумнівом є безпідставними, суперечить встановленим судом першої інстанції фактичним обставинам.

Так само безпідставними, на думку колегії суддів, є доводи апеляційної скарги захисника про неповноту судового розгляду. Судом першої інстанції надавалась можливість сторонам кримінального провадження заявляти клопотання, в тому числі, й щодо дослідження доказів, висловлюватись щодо їх допустимості та належності. Стороною захисту під час судового розгляду не ініціювалось питання дослідження інших доказів, ніж наданих стороною обвинувачення. Дослідженим доказам суд надав повну та належну правову оцінку.

Інших порушень КПК України, які б стали підставою для скасування вироку суду колегією суддів не встановлено.

Покарання ОСОБА_7 призначене з дотриманням положень ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного, даних про його особу.

Враховуючи викладене, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2025 року щодо ОСОБА_7 як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга захисника, доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, - без задоволення.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 408; ч. 1 ст. 111 КК України, -без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2132/2025

№759/13712/22

Категорія КК: ч. 1 ст. 111 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 № 2341-ІІІ), -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 408; ч. 1 ст. 111 КК України, -без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 01 грудня 2025 року о 14 годині.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3