Справа № 947/3118/26
Провадження № 1-кс/947/1177/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000416 від 28.04.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Лимани Березанського району Миколаївської області, громадянка України, заміжня, маюча на утриманні двох неповнолітніх дітей, із повною вищою освітою, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

23 січня 2026 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000416 від 28.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 частково заперечив проти задоволення клопотання та послався на те, що чоловік підозрюваної є інвалідом 2 групи та потребує стороннього догляду.

2.3. Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

23.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.286 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що 28.04.2025, приблизно о 10:40 год., у світлий час доби, у суху погоду без опадів, водій ОСОБА_4 , керуючи легковим автомобілем «TOYOTA HIGHLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух в Одеському районі Одеської області, по правій смузі проїзної частини автодороги М-28 сполученням «Одеса Южне /М-14/», на якій організовано двосторонній рух транспортних засобів, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, краї яких позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.2 (широка суцільна лінія - позначає край проїзної частини (крайова розмітка) автомобільних доріг та вулиць) Розділу 34 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху України), а зустрічні смуги руху розділені горизонтальною дорожньою розміткою 1.5 (розділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві смуги руху в обох напрямках і де дозволено виїжджати на смугу зустрічного руху) Розділу 34 Правил дорожнього руху України, з боку с. Сичавка в напрямку с. Нові Біляри, зі швидкістю приблизно 90-100 км/год, та наближалася до ділянки, яка розташована на 39 км вказаної автодороги.

У цей час попереду вказаного автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER» в попутному з ним напрямку, тобто в цій смузі руху проїзної частини автодороги М-28 сполученням «Одеса Южне /М-14/», з боку с. Сичавка в напрямку с. Нові Біляри, здійснювали рух п`ять легкових автомобілів, серед яких третім від початку був легковий автомобіль «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , а четвертим від початку був легковий автомобіль «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , при цьому зазначені легкові автомобілі їхали один за одним в загальному потоці, зі швидкістю приблизно 60-80 км/год.

Також у цей час у зустрічному напрямку, а саме по проїзній частині автодороги М-28 сполученням «Одеса Южне /М-14/», з боку с. Нові Біляри в напрямку с. Сичавка, здійснював рух вантажний автопоїзд у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «RENAULT PREMIUM 460», реєстраційний номер НОМЕР_4 , зі спеціалізованим напівпричепом-платформою «KRONE SDP 27», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який здійснював рух прямолінійно по смузі свого напрямку руху, зі швидкістю приблизно 60-65 км/год.

Під час руху по вказаній автодорозі М-28 сполученням «Одеса Южне /М-14/», наближаючись до ділянки, розташованої на 39 км в Одеському районі Одеської області, водій ОСОБА_4 в порушення вимог п. 2.3. б) Правил дорожнього руху України, уважною не була, постійно не стежила за дорожньою обстановкою, внаслідок чого не правильно її оцінила та відповідно не відреагувала на її зміну, перед початком обгону вищевказаних легкових автомобілів, які здійснювали рух попереду неї в попутному напрямку, не переконалася в безпеці виконуваного маневру, хоча мала реальну і об`єктивну можливість виявити попереду свого автомобіля вищевказаний вантажний автопоїзд у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «RENAULT PREMIUM 460» зі спеціалізованим напівпричепом-платформою «KRONE SDP 27», який здійснював рух у зустрічному напрямку по своїй смузі проїзної частини, який знаходився на незначній відстані та який мав перевагу у русі, не переконалася в тому, що після обгону вона зможе повернутися на займану смугу, не створюючи перешкоди транспортним засобам, яких вона обганяє, а діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 11.3., 14.2. в), г) Правил дорожнього руху України, виїхала на смугу зустрічного руху та стала виконувати обгін зазначених легкових автомобілів, при цьому спочатку вона здійснила обгін невстановленого легкового автомобіля, який їхав в колоні автомобілів п`ятим за рахунком від початку, а після чого вона здійснила обгін легкового автомобіля «ЗАЗ SENS» під керуванням водія ОСОБА_8 , який їхав в колоні автомобілів четвертим від початку. В цей момент маючи реальну і об`єктивну можливість відмовитися від подальшого виконання маневру обгону, маючи можливість завершити цей маневр обгону та безпечно повернути керований нею автомобіль на праву смугу проїзної частини, водій ОСОБА_4 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжила рух по смузі зустрічного руху, при цьому стала здійснювати обгін легкового автомобіля «RENAULT KANGOO» під керуванням водія ОСОБА_7 , який їхав в колоні автомобілів третім від початку. Враховуючи те, що в цей момент до автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», яким керувала водій ОСОБА_4 , наблизився вищевказаний вантажний автопоїзд у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «RENAULT PREMIUM 460» зі спеціалізованим напівпричепом-платформою «KRONE SDP 27» під керуванням водія ОСОБА_9 , який здійснював рух у зустрічному напрямку по своїй смузі проїзної частини та який мав перевагу у русі, то водій ОСОБА_4 з метою запобігання зіткнення з цим вантажним автопоїздом змінила напрямок руху свого автомобіля праворуч та стала перестроюватися на праву смугу проїзної частини, проте не врахувала, що праворуч від її автомобіля, тобто по правій смузі проїзної частини, здійснював рух легковий автомобіль «RENAULT KANGOO» під керуванням водія ОСОБА_7 , при цьому водій ОСОБА_4 в порушення вимог п.п. 1.5., 10.1., 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху України, не переконалася, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки зазначеному легковому автомобілю «RENAULT KANGOO», не обрала безпечний інтервал відносно цього легкового автомобіля, внаслідок чого під час перестроювання із зустрічної смуги руху на праву смугу проїзної частини допустила контактування правою задньою бічною частиною кузову керованого нею автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER» з лівою передньою бічною частиною кузову легкового автомобіля «RENAULT KANGOO», внаслідок чого даний легковий автомобіль «RENAULT KANGOO» втратив керованість та курсову стійкість, змінив напрямок свого руху ліворуч та у некерованому стані, тобто у стані бічного заносу (бічного ковзання), виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення передньої частини кузову цього автомобіля з лівою передньою частиною кабіни спеціалізованого вантажного сідлового тягача «RENAULT PREMIUM 460», який у складі зі спеціалізованим напівпричепом-платформою «KRONE SDP 27» здійснював рух у зустрічному напрямку у своїй смузі руху. Після цього автомобіль «RENAULT KANGOO» розвернуло проти руху годинникової стрілки, відкинуло на праве узбіччя відносно його первинного напрямку руху та цей автомобіль зупинився, а автопоїзд у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «RENAULT PREMIUM 460» зі спеціалізованим напівпричепом-платформою «KRONE SDP 27» за рахунок пошкодження (руйнування) рульового механізму змінив напрямок свого руху ліворуч відносно свого первинного напрямку руху та в некерованому стані виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулося контактування правої передньої частини кабіни цього вантажного сідлового тягача «RENAULT PREMIUM 460» з передньою частиною кузову вищевказаного легкового автомобіля «ЗАЗ SENS» під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку у своїй смузі руху, після чого цей вантажний автопоїзд перекинувся на правий бік та підім`яв під себе автомобіль «ЗАЗ SENS», а після цього вказані транспортні засоби зупинилися на правому узбіччі.

Внаслідок даної ДТП:

- смертельно травмовано водія автомобіля «ЗАЗ SENS» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому спричинені наступні тілесні ушкодження: поєднана травма голови, грудної клітки і тазу, яка включає до себе: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді сукупності наступних ушкоджень: крововилива в м`які тканини голови, який займає лобну ділянку зліва, ліві тім`яну і скроневу ділянки, перелому кісток склепіння і основи черепа, крововилива під тверду мозкову оболонку на основі черепа в усіх трьох черепних ямках, крововиливів під м`які мозкові оболонки на опуклій поверхні і основі великих півкуль мозку, в міжпівкульовій щілині, в проекції півкуль мозочка і стовбурового відділу мозку, крововиливів у шлуночки мозку; закриту травму грудної клітки у вигляді сукупності наступних ушкоджень: перелому грудини поміж 1-м і 2-м сегментами тіла за прямим механізмом утворення, переломів 1,2,4-7-го правих ребер по середньо-ключичній лінії і навкологрудинній лінії, переломів 2,3,4,5-го лівих ребер по середньоключичній лінії, переломів 4-12-го правих ребер по лопатковій лінії і навколохребетній лінії, переломів 5-7-го лівих ребер по лопатковій лінії і 10-12-го лівих ребер по навколохребетній лінії за прямим механізмом утворення, з ушкодженням пристінкової плеври в проекції переломів і крововиливами в м`які тканини грудної клітки в проекції переломів, крововиливів під плевру і тканину легенів; осколкового перелому лівої здухвинної кістки і розходженням лобкового симфізу і переломом гілок лобкової кістки зліва просоченням кров`ю м`яких тканин тазу і клітковини в проекції переломів; перелом лівої ключиці, які складають комплекс поєднаної травми голови, грудної клітки і тазу були спричинені за короткий проміжок часу, який обчислюється секундами-хвилинами незадовго до настання смерті, внаслідок дії тупих твердих травмуючих предметів, якими були деталі салону транспортного засобу, в результаті ДТП 28.04.2025, які в момент їх спричинення були небезпечними для життя і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_8 перебуває у прямому причинному зв`язку з наявною у нього поєднаною травмою голови, грудної клітки і тазу у вигляді сукупності вищезазначених ушкоджень і настала від сукупності вказаних ушкоджень.

- травмовано водія автомобіля «RENAULT KANGOO» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку легкого ступеня, садна обличчя, компресійні переломи тіл 2- го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го грудного відділу хребта 1 ступеня, які утворилися від дії тупих твердих предметів в умовах ДТП, від дії частин салону автомобіля, внаслідок зіткнення транспортних засобів, оцінюватися у сукупності, викликають розлад здоров`я тривалістю більш ніж 3 тижні (більше 21 дня), і за цим критерієм, відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

- травмовано пасажира автомобіля «RENAULT KANGOO» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки у вигляді закритого вивиху акроміального кінця лівої ключиці з пошкодженням акроміально-ключичної та ключично-дзобоподібної зв`язок, закриті переломи 5-го, 6-го, 7-го, 8-го, 9-го правих ребер, із розривом сегменту правої легені, які супроводжувалися розвитком пневмогідротораксу праворуч, забійні рани правого передпліччя та лівої кисті, садна тулуба та кінцівок, які утворилися від дії тупих твердих предметів в умовах ДТП, від дії частин салону автомобіля при зіткненні транспортних засобів, оцінюються у комплексі, не були небезпечними для життя (не викликали загрозливих для життя явищ), а викликають розлад здоров`я тривалістю більш ніж 3 тижні (більше 21 дня), і за цим критерієм, відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 10.1., 11.3., 13.1., 13.3., 14.2. в), г) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілим ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , а також спричинення смерті потерпілого ОСОБА_8 .

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.04.2025, схемою та фототаблицею до нього; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 і ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.08.2025; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.08.2025; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.11.2025; протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 29.04.2025; протоколом огляду предмету та зафіксованого на ньому відеозапису від 29.04.2025; висновком експерта № 0001950 від 17.07.2025 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , 1955 року народження (69 років); висновком експерта №2122-34-25 від 03.07.2025 автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 ; висновком експерта №2121-34-25 від 03.07.2025 автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля «RENAULT KANGOO», р/н НОМЕР_2 ; висновком експерта №2124-34-25 від 03.07.2025 автотехнічної експертизи технічного стану автопоїзду у складі сідлового тягача «RENAULT PREMIUM 460», р/н НОМЕР_4 , зі спеціалізованим напівпричепом-платформою «KRONE SDP 27», р/н НОМЕР_5 ; висновком експерта №2123-34-25 від 03.07.2025 автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля «ЗАЗ SENS», р/н НОМЕР_3 ; висновком експерта №2125-34-25 від 03.07.2025 транспортно-трасологічної експертизи механізму зіткнення автомобілів «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 , «RENAULT KANGOO», р/н НОМЕР_2 , «ЗАЗ SENS», р/н НОМЕР_3 та автопоїзду у складі сідлового тягача «RENAULT PREMIUM 460», р/н НОМЕР_4 , зі спеціалізованим напівпричепом-платформою «KRONE SDP 27», р/н НОМЕР_5 ; висновком експерта №1112 від 31.10.2025 судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , 2004 р.н. (21 року); висновком експерта №1111 від 31.10.2025 судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , 1982 р.н. (42 років); висновком експерта №4822-34-25 від 28.11.2025 судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», р/н НОМЕР_1 з автомобілем «RENAULT KANGOO», р/н НОМЕР_2 та подальшого зіткнення останнього з автопотягом у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «RENAULT PREMIUM 460», р/н НОМЕР_4 , зі спеціалізованим напівпричепом-платформою «KRONE SDP 27», р/н НОМЕР_5 та подальшого зіткнення даного автопоїзда з автомобілем «ЗАЗ SENS», р/н НОМЕР_3 ; висновком експерта №394 від 02.12.2025 комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , 2004 року народження; висновком експерта №395 від 02.12.2025 комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , 1982 року народження; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 2 ст. 286 КК України, що спричинило загибель потерпілого та за яке передбачене покарання до 8 років позбавлення волі.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

В той же час, підозрювана не обмежена в перетині державного кордону, наразі офіційно не працевлаштована.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зазначений ризик є незначним.

3.7. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний має родину, певні хвороби та позитивно характеризується, водночас зазначені обставини суттєво не знижують встановлених ризиків з врахуванням специфіки інкримінованого злочину.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти. При визначенні першого з наведених обов`язків слідчий суддя враховує місце проживання та місце роботи підозрюваного. Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених строків досудового розслідування.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000416 від 28.04.2025 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 23 березня 2026 року включно.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу заборонити підозрюваній ОСОБА_4 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 23 березня 2026 року включно на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі порушення підозрюваною ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1