КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №366/1946/25Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5548/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 06 листопада 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб,що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на відсутність будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків,якими прокурор обґрунтовує клопотання про продовження строків тримання під вартою.

Вважає недоведеними ризики того. що ОСОБА_7 може уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини чи продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Просить врахувати, що обвинувачений має постійне місце проживання, стабільний дохід, характеризується виключно позитивно.

Також зазначає, що у обвинуваченого ОСОБА_7 немає можливості сплатити заставу у визначеному судом розмірі, яка є непомірно великою.

Звертає увагу, що інший обвинувачений у даному кримінальному провадженні звільнений з-під варти та відносно нього застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

За результатами апеляційного перегляду просить оскаржувану ухвалу суду про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений завчасно та належним чином, клопотання про неможливість розгляду провадження у відсутність прокурора не подавав, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів сформованого контрольного провадження, на розгляді Іванківського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000271 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28, ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, ОСОБА_9 увчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України

08 вересня 2025 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 06 листопада 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд визнав обґрунтованим наведені у клопотанні доводи про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, суд визнав обґрунтованими продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

На підтвердження існування ризику переховування обвинуваченого від суду вказує те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, ОСОБА_7 намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики до суду.

Вказаний ризик також обґрунтовується тим, то ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Стороною обвинувачення зібрано докази на підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 та відкрито стороні захисту на підставі ст. 290 КПК України, тому останній вже на даний час будучи обвинуваченим та усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Також, враховуючи сталість злочинної організації і зв`язки її членів в кримінальному середовищі, обвинувачений перебуваючи на волі, зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Що стосується ризику впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, то судом враховано, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК Українивідкриті матеріали кримінального провадження, у тому числі протоколи допиту свідків з наданими показаннями. Відтак існує ймовірність того, що ОСОБА_7 може впливати на них з метою схиляння до перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином може бути виражений у створенні обвинуваченим штучних доказів підбурення осіб, які не були свідками кримінальних правопорушень, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований обвинуваченим шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці до суду для участі у судових засіданнях у справі чи затягуванні з дотриманням строків ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що обвинувачений може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як тривалість вчинення вищевказаних злочинів вказує на систематичний характер неправомірних дій обвинуваченого, необхідності в отриманні джерел доходів для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення аналогічних та інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, з огляду на наступне.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на які послався суд в оскаржуваній ухвалі.

Перевіряючи наведені у клопотанні доводи прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, яке ставиться у провину обвинуваченому, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_17 у разі визнання його винуватим у вчинених злочинах. При цьому, як встановив суд, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду, незаконно впливати свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинитиіншекримінальне правопорушення.

Оскільки наведені у клопотанні прокурора ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою не зменшилися, суд обґрунтовано визнав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

На противагу доводам апелянта, при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою суд також врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які містяться посилання в поданій апеляційній скарзі.

Суд також врахував особу обвинуваченого, який раніше не судимий,обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації, та інші обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі.

Виходячи з рішення Конституційного суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, предметом апеляційного розгляду в даному провадженні є лише ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

В даному рішенні Конституційний Суд України констатував, що положення статей 3, 21, 29 Конституції України у системному зв`язку з частиною першою її статті 55 зобов`язують орган законодавчої влади при здійсненні регулювання обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність у кримінальному судочинстві гарантувати такій особі право на судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку будь-яких форм та способів обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність, з обов`язковим збереженням справедливого балансу між інтересами особи та суспільства, дотриманням вимог процесуальної дієвості, ефективності, швидкості процесу тощо.

За таких обставин, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на стадії судового розгляду, суд апеляційної інстанції в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

При цьому, з огляду на встановлені обставини, наявність ризиків, а також враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що визначений альтернативний запобіжний захід у виді застави є достатнім та необхідним для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та буде достатнім стримуючим фактором вчинення нових кримінальних правопорушень. Таким чином вважати визначений розмір застави непомірним для обвинуваченого у колегії суддів немає.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегіясуддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 06 листопада 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн., залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4