22 січня 2026 року м. Запоріжжя
24.12.2025 до суду від адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , надійшло клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді від 01.08.2025 на вилучене у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: хроматограф газовий; комп`ютер чорного кольору; п`ять флеш носіїв, яке належить ОСОБА_7 , оскільки відпала потреба у збереженні такого заходу, як арешт майна.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.
Суд вивчивши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження та долучені до клопотання додатки, заслухавши думку учасників, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Крім того, відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків.
Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Таким чином, виходячи із вказаних норм законодавства та стадії розгляду кримінального провадження, вважаю, що в подальшому арешті вказаного майна відпала потреба, оскільки слідчі дії відповідними органами по відношенню до зазначеного майна виконані. Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_7 жодного відношення до скоєння злочину по цьому кримінальному провадженню, не має.
Таким чином, відсутні підстави для арешту вказаного у клопотанні майна, оскільки на даний час в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення шляхом скасування арешту накладеного на: хроматограф газовий; комп`ютер чорного кольору; п`ять флеш носіїв, яке було вилучено у ході проведення обшуку 15.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 174, 376 КПК України, суд,-
Клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 01.08.2025 (ЄУН 334/3174/25, провадження №1-кс/334/1848/25), на майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: хроматограф газовий; комп`ютер чорного кольору; п`ять флеш носіїв, яке було вилучено у ході проведення обшуку 15.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , та повернути ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1