Провадження № 1-кп/211/1941/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000998 від 15.09.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 15.09.2025 в період з 00 годин 30 хвилин до 01 годин 10 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли до бесідки, яка знаходиться навпроти 3-го під`їзду будинку №111 по вулиці Соборності в м. Кривий Ріг, де на той час знаходились раніше їм незнайомі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Між останніми виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_9 почав тікати. Дії остатнього обурили ОСОБА_4 і він побіг за потерпілим, а також за ними побіг ОСОБА_8 . Коли потерпілий ОСОБА_9 перебував на ділянці місцевості, яка знаходиться неподалік будинку №105 по вулиці Соборності м. Кривого Рогу, у ОСОБА_4 раптово виникла гостра неприязнь до ОСОБА_9 та умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень. Відразу ж після цього, 15.09.2025 в період з 00 годин 30 хвилин до 01 годин 10 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, небезпечних для життя ОСОБА_9 , і бажаючи їх настання, та не переслідуючи мету заподіяти йому смерть, знаходячись навпроти нього, наніс один удар взутою ногою в область правої сторони тулуба останнього. Відразу ж після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 разом прийшли до 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, небезпечних для життя ОСОБА_9 , і бажаючи їх настання та не переслідуючи за мету заподіяти йому смерть, знаходячись в положенні стоячи, наніс один удар взутою ногою в область правої сторони тулуба останнього, який знаходився в положенні сидячи на землі та на той час піднімався з землі. Після чого ОСОБА_9 втік з місця вчинення кримінального правопорушення.Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1535 від 17.09.2025, потерпілому ОСОБА_9 заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита травма груді, садно та синець грудної клітки, закритий перелом 8 ребра праворуч, розрив правої легені, у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

29.09.2025р. між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України. Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в зазначеному діянні, щиро розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У судовому засіданні прокурор просила угоду затвердити. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисникОСОБА_5 також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Потерпілий ОСОБА_9 , відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України, надав прокурору ОСОБА_3 письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься дотяжкого злочину.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України та санкції зазначеної статті.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Долю речового доказу вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.09.2025 року, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000998 від 15.09.2025 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, а на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі: складний ніж, який зберігається в камері схову ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1