Провадження №1-кп/523/666/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні №0001331 від 29.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Пересипського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням №0001331 від 29.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Обвинувачений подав до суду клопотання про закриття провадження, у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, яке в підготовчому судовому засіданні підтримав, просив закрити провадження.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого.

Представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні звернувся з клопотанням про розгляд скарги на бездіяльність прокурора, пов`язану з нерозглядом клопотання сторони захисту про перекваліфікацію, оскільки невірно кваліфіковано дії обвинуваченого в даному кримінальному провадженні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні доповіла про можливість закриття провадження. Крім того, просила відмовити у клопотанні захисника щодо задоволення скарги, вважає, що нею не було допущено бездіяльності.

На виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 13.06.2024 року судом протягом двох років здійснювались заходи з виклику в судове засідання потерпілого ОСОБА_5 , який перебуває за кордоном. При цьому, потерпілому неодноразово направлялись виклики в судове засідання, здійснювались спроби зв`язатись за допомогою режиму відеоконференції. Проте, через технічні проблеми судове засідання провести в режимі відеоконференції тривалий час не виявлялось можливим.

Потерпілий в залі судового засідання присутній не був, оскільки перебуває за кордоном. Приєднався до участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Після встановлення особи потерпілого зв`язок перервався. Після чого, за відсутності заперечень з боку учасників процесу, було встановлено відеозв`язок з потерпілим за допомогою додатку «WhatsUp». В судовому засіданні потерпілий заявив, що підтримує клопотання свого представника, заперечував проти клопотання прокурора та закриття провадження.

Представник потерпілого підтримав думку потерпілого, вважав, що прокурором допущена бездіяльність, просив відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд доходить наступних висновків за нижченаведеними обставинами.

Відповідно до обвинувального Акту 28.02.2016 року приблизно о 23:55 годині, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Rav4» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух у крайній лівій смузі по проїзній частині вул. Дніпропетровська дорога (на теперішній час вул. Семена Палія) з боку вул. Ак. Заболотного у напрямку вул. Марсельської в м. Одесі, наближаючись до регульованого пішохідного переходу, відзначеного дорожньою розміткою 1.14.3 та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР, розташованому навпроти будинку №90/1 по вул. Дніпропетровська дорога (вул. Семена Палія), порушуючи п.п. 2.3 «б», 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України, а саме будучи неуважним, не врахувавши зміну дорожньої обстановки, не зупинив керований ним автомобіль перед дорожньою розміткою «стоп-лінія» та продовжив рух через пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофору для транспортних засобів, тим самим своїми необережними діями допустивши наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину зліва направо за ходом руху транспортного засобу по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора.

В результаті дорожньо - транспортної потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи за №1185 від 6.06.2016 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми у формі струсу головного мозку, неповні вивихи 1 зубу верхньої щелепи справа, 1 та 2 зубів верхньої щелепи и зліва, переломів альвеолярних відростків 1 зубу нижньої щелепи справа, 1 та 2 зубів нижньої щелепи зліва, забійної рваної рани нижньої губи зліва, закритого перелому внутрішнього виростка великогомілкової кістки лівої гомілки, садна області лівого колінного суглобу, садна області лівого кульшового суглобу, лівого стегна, області правого колінного суглобу, які відповідно до критеріїв п.2.2.2 і 4.6 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, підтвердив, що йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження, зазначаючи, що визнає свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.286 ч.1 КК України, не оспорюючи фактичні обставини, а також висновок судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_5 , який покладений в основу обвинувачення.

Твердження потерпілої сторони про те, що прокурором не було перекваліфіковано кримінальне провадження на більш тяжке не може бути взято до уваги, оскільки судом не досліджувались вказані докази по суті.

Крім того, суд звертає увагу учасників провадження, що навіть за умови перекваліфікації провадження, станом на момент підготовчого судового засідання з моменту ДТП минуло майже 10 років.

Відповідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності через три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ч.2 ст.12 КПК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Аналізуючи практику Верховного Суду України (постанова №559/182/19 від 29.09.2022 року), звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, птерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення клопотання, ОСОБА_7 та його захисника, які просили закрити зазначене кримінальне провадження в зв`язку з закінченням строку давності, вивчивши матеріали провадження, той факт, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, суд вважає, що воно має бути задоволено з тих підстав, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три роки.

Крім того, слід зазначити, що Об`єднана палата Верховного Суду (справа № 203/241/17; провадження № 51-4251кмо21) сформулювала висновок, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Вивченням матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме автомобіль марки «Toyota Rav4» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який як вбачається переданий на зберігання під розписку володільцу.

Також вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування здійснювалось залучення експертів для проведення експертиз, загальна сума витрат яких складає 1143,60 гривень.

Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Виходячи з положень ст.124 КПК України, стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів можливе лише при ухваленні обвинувального вироку, а в даному випадку судове рішення викладене у формі ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе вказані в обвинувальному акті судові витрати у загальній сумі 1143,60 грв. віднести на рахунок держави.

Крім цього, суд приймає до уваги, що в рамках даного кримінального провадження потерпілим була надана уточнена позовна заява, датованої 24.11.2016 року, про стягнення на його користь з обвинуваченого завданої матеріальної шкоди у розмірі 119700 гривень, збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 75873,48 гривень, морального збитку у розмірі 350 тис. гривень.

Однак, відповідно положень ст.ст.128, 129 КПК України вищезазначений цивільний позов не підлягає вирішенню по суті, у зв`язку з прийнятим судом рішенням щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, тому суд вважає за необхідне цивільний позов залишити без розгляду, разом з цим роз`яснити положення ст.128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.128-129, 284-286, 288, 369-372, 394-395 КПК України ,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника потерпілого щодо бездіяльності прокурора відмовити.

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 ч.1 п.2 КК України в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0001331 від 29.02.2016 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ст.286 ч.1 КК України відносно ОСОБА_7 - закрити.

Речовий доказ автомобіль марки «Toyota Rav4» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий володільцу на відповідальне зберігання під розписку вважати повернутим за належністю.

Процесуальні витрати у загальній сумі 1143,60 гривень, пов`язаних із залученням експертів для проведення авто-технічних та трансопортно - трасологічної експертиз під час досудового розслідування компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Цивільний позов, пред`явлений до обвинуваченого про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, заявленого у даному кримінальному провадженні - залишити без розгляду з підстав викладених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Пересипського

районного суду міста Одеси ОСОБА_1