1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 333/4054/24 1-кп/335/255/2026
06 лютого 2026 року м. Запоріжжя
27.01.2026 до суду від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про витребування доказів, в яких просить витребувати докази, а саме:
- витребувати витяг з журналу реєстрації зупинки транспортних засобів за період з 08.012024 по 13.02.2024 включно про зупинку транспортного засобу Рено Магнум, державний номер НОМЕР_1 , напівпричіп, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 на посту ДПС траси Запоріжжя Дніпро.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просять вказані клопотання про витребування доказів задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаних клопотань обвинуваченого про витребування доказів. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 також звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання вказаних витягів з ЄРДР, які йому були направлені на адресу слідчого ізолятора, в якому він утримується. Просив у задоволенні клопотань відмовити, оскільки відсутні правові підстави для їх задоволення.
Розглянувши клопотання обвинуваченого про витребування доказів, заслухавши думку учасників, у межах вирішуваного питання, суд приходить до наступного.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частиною 1 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Із наведених норм слідує, що витребування документів здійснюється стороною захисту самостійно в порядку ст. 93 КПК України. Під час судового провадження, яке відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, включає в себе підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, за клопотанням сторони кримінального провадження відповідно до ст. 333 КПК України можуть бути вжиті заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і тимчасовий доступ до речей і документів. Отже, під час судового провадження витребування певних речей і документів має бути здійснено шляхом надання тимчасового доступу до речей і документів.
Відтак, під час здійснення кримінального провадження процесуальний порядок збирання фактичних даних, які містяться у речах чи документах, регламентовано нормами кримінального процесуального законодавства, які визначають процесуальну форму здійснення таких процесуальних дій, а саме, як було зазначено вище шляхом витребування та отримання речей, документів чи копій документів відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 93 КПК України, а також шляхом отримання тимчасового доступу до речей чи документів згідно з положеннями стст.159-166 КПК України.
При цьому, витребування речей чи документів - це процесуальна дія, яка полягає у зверненні з вимогою до певного суб`єкта про добровільне надання речей чи документів, які є носіями інформації (відомостей), що має значення для кримінального провадження.
Як вказувалось вище, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України таке ініціювання здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченомуст.220 КПК України.
Таким чином, зміст ініціювання проведення процесуальних дій полягає в реалізації права певного суб`єкта на подання клопотань під час досудового розслідування з метою збирання доказів у кримінальному провадженні.
Разом з тим, суд зазначає, що чинний КПК України взагалі не передбачає можливості витребування судом доказів за клопотанням саме учасників судового провадження.
Отже, вказане клопотання про витребування доказів, перекладає обов`язок збирання доказів на суд, що не передбачено вимогами кримінально-процесуального законодавства, та обвинуваченим не доведено об`єктивної неможливості отримання такої інформації, не надано доказів щодо його звернення до уповноважених органів та відмови в задоволенні його клопотання.
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання обвинуваченого про витребування доказів слід відмовити. Разом з тим, відмова в задоволені клопотання про витребування документів не позбавляє сторону захисту права звернутися до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів на стадії судового розгляду в порядку, передбаченому главою 15 КПК України.
Керуючись ст.ст. 350, 372, 376 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про витребування витягу з ЄРДР з повними відомостями - відмовити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про витребування витягу з журналу реєстрації зупинки транспортних засобів відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3