справа № 488/4526/25
номер провадження № 1-кп/488/315/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 року Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючої по справі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon»), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000116 від 18.02.2017 року за обвинуваченням,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білоусівка, Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працює неофіційно на приватних осіб, одружений, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше липня 2016 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою експлуатації, перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний (Леніна) на території Центрального ринку, зустрілись з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та довідавшись, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів потерпілий ОСОБА_9 перебуває в уразливому стані.

Після чого, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи його у своїх протиправних цілях, з використанням обману та уразливого стану особи, запропонували ОСОБА_9 роботу кур`єром на території російської федерації. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи той факт, що робота на території російської федерації полягає у розповсюдженні наркотичних засобів, не пояснили потерпілому ОСОБА_9 суті реального змісту роботи, яку йому необхідно буде виконувати у майбутньому, чим приховали важливу обставину та свій злочинний умисел.

Після чого, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 знаходячись в тому ж місці, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою експлуатації, а саме втягнення у злочинну діяльність, з використанням обману, видаючи незаконну діяльність на території рф за роботу кур`єром, довів до відома ОСОБА_9 порядок переміщення на територію рф, умови оплати, порядок спілкування з «кураторами», а також передав грошові кошти на проїзд, телефон з встановленим додатком «телеграм» для отримання завдань по роботі, після чого, знаходячись в тому ж місці, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою експлуатації, а саме втягнення у злочинну діяльність, 14 червня 2017 року передав ОСОБА_9 квиток на літак м. Одеса Мінськ Москва Нижнєвартовськ, забезпечивши та проконтролювавши переміщення потерпілого до російської федерації з метою подальшого використання у злочинній діяльності. Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, здійснили вербування та переміщення потерпілого ОСОБА_9 , з метою його експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність.

Після чого, з метою отримання незаконного прибутку за вербування та переміщення особи, а також з метою передачі інформації невстановленим особам з російської федерації, ОСОБА_8 передав дані про переміщення ОСОБА_9 невстановленим особам російської федерації.

В подальшому ОСОБА_9 06.07.2017 на території російської федерації був затриманий працівниками правоохоронних органів за причетність до незаконного збуту наркотичних засобів та засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років 6 місяців.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою експлуатації, ОСОБА_5 не пізніше квітня 2017 року (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) у м. Миколаєві по вул. Соборній, зустрілись з раніше знайомим йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та довідався, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, тяжкою хворобою рідного брата, відсутністю роботи, постійного джерела доходів потерпілий ОСОБА_10 перебуває в уразливому стані. Після чого, усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи його у своїх протиправних цілях, з використанням обману та уразливого стану особи, запропонували ОСОБА_10 роботу кур`єром на території російської федерації. При цьому ОСОБА_8 з ОСОБА_5 , усвідомлюючи той факт, що робота на території Російської Федерації полягає у розповсюдженні наркотичних засобів, не пояснили потерпілому ОСОБА_10 суті реального змісту роботи, яку йому необхідно буде виконувати у майбутньому, чим приховали важливу обставину та свій злочинний умисел.

Після чого, ОСОБА_5 , знаходячись в тому ж місці, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою експлуатації, а саме втягнення у злочинну діяльність, з використанням обману, видаючи незаконну діяльність на території РФ за роботу кур`єром, довів до відома ОСОБА_10 порядок переміщення на територію рф, умови оплати, порядок спілкування з «кураторами», а також передав грошові кошти на проїзд, телефон з встановленим додатком «телеграм» для отримання завдань по роботі, після чого, знаходячись в тому ж місці, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою експлуатації, а саме втягнення у злочинну діяльність, передав ОСОБА_10 квиток на літак м. Одеса Мінськ Москва Нижнєвартовськ, забезпечивши та проконтролювавши переміщення потерпілого до російської федерації з метою подальшого використання у злочинній діяльності.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, здійснили вербування та переміщення потерпілого ОСОБА_10 , з метою його експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність.

Після чого, з метою отримання незаконного прибутку за вербування та переміщення особи, а також з метою передачі інформації невстановленим особам з російської федерації ОСОБА_8 з ОСОБА_5 передали дані про переміщення ОСОБА_10 невстановленим особам Російської Федерації.

В подальшому ОСОБА_10 09.06.2017 на території Російської Федерації був затриманий працівниками правоохоронних органів за причетність до незаконного збуту наркотичних засобів та засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за за ч. 2 ст. 149 КК України, як вербування та переміщення людини, вчинене з метою експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність, з використанням обману та уразливого стану особи, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Під час проведення досудового розслідування, 30.05.2025 року, за згодою представника потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 та представника потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_12 , між процесуальним керівником - прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості, в якій сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і його правової кваліфікації, щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даних дій, за які передбачено кримінальну відповідальність, сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 149 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

При цьому, узгодили застосування відносно ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

При укладенні даної угоди, врахована згода представників потерпілих на її укладення між прокурором та обвинуваченим, ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, зокрема сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання в повному обсязі вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що він цілком розуміє характер висунутого відносно нього обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, вину у їх вчиненні визнав у повному обсязі та розкаявся у вчиненому.

Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості за ст. 474 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, та згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано у разі затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні цієї угоди.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, та просив призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор у судовому засіданні також наполягав на затвердженні угоди про винуватість, укладеної із ОСОБА_5 30.05.2025 року.

Вислухавши пояснення прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, суд дійшов висновку, що укладення сторонами угоди про винуватість є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та обвинувачений розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Як слідує з наданих доказів, обвинувачений ОСОБА_5 не є організатором групи осіб; представником потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 та представником потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_12 надано письмову згоду на укладення угоди про винуватість між прокурором та обвинуваченим. Відповідно до заяви, представники потерпілих не заперечують проти затвердження судом названої угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має родину, неповнолітню дитину на утриманні, стійкі соціальні зв`язки, місце постійного проживання та реєстрації, раніше не судимий.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Керуючись ст. 368, 370,371, 374 , 474,475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.05.2025 року, за згодою представника потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 та представника потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_12 , між процесуальним керівником - прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1