Справа № 740/6671/25
Провадження № 1-кс/740/1106/25
УХВАЛА

26 грудня 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні від 23 листопада 2025 року № 0000761 за ч. 2 ст. 307 КК України,

установив:

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000761 від 23.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 з корисливих мотивів, діючи умисно, з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановлений досудовим розслідуванням час місці та спосіб незаконно придбала кристалоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, PVP. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення, 23.11.2025 близько 19-00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Курилівській у м. Ніжині Чернігівської області поблизу залізничного « ІНФОРМАЦІЯ_1 » переїзду, зберігала при собі один полімерний пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, PVP, з метою подальшого збуту. 23.11.2025 близько 19-09 год. по вул. Курилівській у м. Ніжині Чернігівської області поблизу залізничного « ІНФОРМАЦІЯ_1 » переїзду ОСОБА_5 затримано працівниками Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області. Під час особистого обшуку в неї виявлено та вилучено один полімерний згорток з кристалоподібною речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, PVP. Згідно з переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

23.11.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку ст. 233 КПК України проведено обшук у невідкладних випадках, під час якого виявлено банківську картку, якою користувалася ОСОБА_5 , № НОМЕР_1 , яка емітована в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Установлено, що ОСОБА_5 отримувала психотропну речовину від невстановленої особи шляхом перерахунку електронними платіжними системами грошових коштів та отримання посилок через ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

З метою встановлення власника рахунку, його контактних даних та осіб, причетних до керування вказаним вище рахунком, а також інших рахунків, відкритих на цю ж особу, які можуть бути причетні до пересилки психотропної речовини, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу та вилученні документів, які мають значення для розслідуванні кримінального провадження та містять відомості, що становлять банківську таємницю, а саме інформацію про рух коштів за рахунком, до якого відкрито банківську карту № НОМЕР_1 , відкриту в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ), у період з 01.10.2025 до 23.11.2025 та інформацію про власника вказаного банківського рахунку.

Слідчий просив розглянути клопотання без його участі.

Статтею 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Згідно зі ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Під час розгляду таких клопотань підлягає з`ясуванню можливість отримання органом досудового слідства вказаних в клопотанні речей без застосування заходів забезпечення кримінального провадження за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.

Згідно із ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, умовою задоволення клопотання є сукупність певних обставин, що передбачені вищевказаними нормами.

Перевіривши доводи клопотання та додані до нього матеріали, не вбачаю підстав для його задоволення, оскільки до клопотання не додано доказів на підтвердження того, що вказана банківська картка була виявлена в ОСОБА_5 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , про що слідчим зазначено в клопотанні.

Так, додана до клопотання фототаблиця до протоколу обшуку від 24.11.2025 по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , в якій містяться фотокартки банківських карток, не є належним доказом на підтвердження вищевказаної обставини, оскільки в протоколі обшуку від 24.11.2025, складеному слідчим СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 , а також описі речей і документів, які були вилучені під час обшуку, що є додатком до протоколу обшуку від 24.11.2025, не зазначено, що банківська картка, тимчасовий доступ до інформації про яку просить надати слідчий, була виявлена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

ЄСПЛ у рішенні в справах «Яллог проти Німеччини» (11 липня 2006 року), «Шабельник проти України» (19 лютого 2009 року) зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Згідно з практикою ЄСПЛ вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (п. 69, 73 рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно із ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З урахуванням викладеного у задоволенні клопотання необхідно відмовити з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Керуючись ст. 159, 162, 163, 164 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, погодженого прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні від 23 листопада 2025 року № 0000761 за ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1