Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/1229/25
Номер провадження 1-кп/948/72/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року с-ще Машівка

Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

потерпілої: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в с-ще Машівка кримінальне провадження № 0000287 від 11 грудня 2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки сел. Машівка Полтавської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, відомості щодо працевлаштування відсутні, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :

11 грудня 2025 року близько 09:30 год, ОСОБА_5 в порушення Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно вчинила фізичне насильство по відношенню до своєї рідної сестри, ОСОБА_4 , тобто вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.

Так, ОСОБА_5 11.12.2025, близько 09:30 години, перебуваючи в приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час знаходилась її рідна сестра ОСОБА_4 , на ґрунті виниклих неприязних стосунків, що причинили суперечку, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, стоячи обличчям до потерпілої та тримаючи в правій руці косметичку, нанесла нею один удар по лівій кисті ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 відповідно до висновку експерта № 220 від 12 грудня 2025 року, отримала тілесне ушкодження у вигляді забою великого пальця лівої руки, яке згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як легке тілесне ушкодження (пункт 2.3.5. Наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.

В ході досудового розслідування 29 грудня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за частиною 1 ст. 125 КК України, в якій вказано, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчиненні нею вказаного вище кримінального проступку, щиро кається у вчиненому, претензії з боку потерпілої відсутні. Згідно даної угоди, обвинувачена ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та призначення покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди сторонам угоди роз`яснені та зрозумілі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнала повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Вказала, що угода була укладена добровільно за ініціативою потерпілої. Просила суд затвердити угоду між нею та потерпілою та призначити узгоджене покарання. Вказала, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які їй були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до неї застосовано.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Вказала, що укладення угоди було за її ініціативою, добровільним, вони примирилися із обвинуваченою ОСОБА_5 , не має до неї претензій. Просила суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання. Підтвердила, що наслідки укладення та затвердження угоди їй цілком зрозумілі.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення. Зазначила, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні. Зазначила, що процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. Запобіжний захід не обирався та підстави для його обрання відсутні.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, заслухавши сторін угоди, думку прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена, а обвинуваченій мають бути призначені узгоджені вид та міра покарання за наступних підстав.

За приписами пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч.1 ст. 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

За вимогами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 125 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердила, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена, потерпіла цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також можливість притягнення до кримінальної відповідальності за умисне невиконання угоди. Наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України також роз`яснені потерпілій.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій визначеної в угоді міри покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судима, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до лікарів нарколога та психіатра за медичною допомогою не зверталась, за місцем проживання негативні характеризуючі ознаки відсутні, свою вину у скоєному визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 25 листопада 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 11.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1