Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р. Справа № 608/1435/23

Номер провадження1-кп/608/54/2026

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 в місті Чорткові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР № 0000226 від 29.12.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустинці Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2023 року до Чортківського районного суду Тернопільської області поступив обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000226 від 29.12.2022 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023 року кримінальне провадження було розприділене для розгляду судді Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 .

23 червня 2023 року ухвалою судді Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 було призначене підготовче судове засідання на 3 липня 2023 року.

27.02.2024 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказане кримінальне провадження, після звільнення судді ОСОБА_6 у відставку, було розприділене для розгляду судді Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 28 грудня 2022 року, близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи на вулиці в с. Капустинці Чортківського району Тернопільської області, йдучи з домогосподарства ОСОБА_7 , під час словесної суперечки з ОСОБА_8 , яка виникла на грунті особистих непорозумінь, діючи умисно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи і передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя правої сторони ОСОБА_9 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді травматичного періодонтиту 1-го правого верхнього зуба, крововиливу та поверхневої рани слизової оболонки верхньої губи, синця на обличчі та садна на правій вушній раковині.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

За наведених вище обставин, ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

21 січня 2026 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 подала суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В клопотанні захисник ОСОБА_5 зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, фактично, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Захисник ОСОБА_5 крім того, вказує, що згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї, на цій підставі, не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який законом передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримують подане письмове клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання, починаючи з 19 березня 2024 року по даний час, не з`явився жодного разу, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово належним чином був повідомлений про день та час проведення підготовчого судового засідання, як стороною обвинувачення, так і судом ( як під головуванням судді ОСОБА_6 , так і в подальшому, під головуванням судді ОСОБА_1 )

Крім цього, після перерозподілу кримінального провадження судді ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_8 не направив до суду жодного разу заяви про забезпечення йому можливості брати участь у підготовчому та судовому засіданнях в режимі відеоконференції з власного технічного засобу, чи з приміщення іншого суду, не скористався правовою допомогою та не відправив до суду свого представника адвоката для представництва його інтересів.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що «сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними її правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.»

Зокрема, в рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Суд наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Прокурор ОСОБА_4 вважає, що є підстави задоволення клопотання захисника обвинуваченого від 21.01.2026 року про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Суд, дослідивши письмове клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , вислухавши сторін кримінального провадження та прокурора ОСОБА_4 щодо заявленого письмового клопотання, приходить до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження, подане захисником обвинуваченого адвокатом, в порядку ст. 49 КК України, підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення - закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

На підставі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У разі, якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, та його захисник ОСОБА_5 подала суду, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , письмове клопотання та в підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник просять про закриття кримінального провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу, з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи, як обвинуваченого; згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження (ст.ст. 284-288 КПК України).

На виконання вимог ст. 285 КПК України ОСОБА_3 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні надав свою згоду на закриття кримінального провадження щодо нього.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду.

Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг.

Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 28.12.2022 року.

Санкція статті (ч.2 ст.125 КК України) передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до одного року, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який законом передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, строк притягнення за вчинення даного кримінального правопорушення до відповідальності, враховуючи санкцію вказаної норми, становить три роки (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України).

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к зроблено висновок:

«За змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов:

1) вчинення особою злочину;

2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності;

3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження, як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України».

Відповідно до ст. 372 КПК України, суд не повинен встановлювати обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має розглянути вищезазначене клопотання невідкладно, не з`ясовуючи при цьому обставини, встановлені під час кримінального провадження та не перевіряючи їх доказами, у порядку ст.ст. 347-363 КПК України.

Викладене узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною в ухвалах Верховного суду від 04 березня 2021 року справі 742/3594/14, від 24 лютого 2020 року справі 466/5490/17, від 12 листопада 2019 року справі 566/554/16-к та від 26 березня 2020 року у справі № 288/685/17.

Враховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, минуло понад три роки, обставини, передбачені ч.ч. 2-3 ст. 49 КК України не встановлені, а також письмове клопотання захисника обвинуваченого про закриття провадження, згоду обвинуваченого на таке закриття, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000226 від 29.12.2022 року.

Крім того, суд зазначає, що згідно з позицією Верховного Суду, висловленої в справі № 161/694/20 від 10 серпня 2021 року, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Оскільки цивільний позов потерпілим не був заявлений, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому його право звернутись до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної чи моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 284, 285-288, 314, 350, 369-372, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 від 21 січня 2026 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, зі спливом строків давності, задоволити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000226 від 29.12.2022 року обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_8 його право звернутись до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/1435/23

Ухвала набрала законної сили " " __________________ року.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: