Провадження №1-кп/523/1798/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Пересипський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в режимі відео конференції з перекладачем ОСОБА_4 , за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у присутності потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_12 ; обвинуваченого, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000778 від 15.07.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України,-

Встановив:

Розглядаючи у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_13 суд вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Пересипському районному суду міста Одеси, оскільки інкриміноване обвинуваченому діяння було вчинене на території Пересипського району м. Одеси.

Підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не вбачається.

Під час підготовчого судового засідання клопотань про здійснення виклику певних осіб, які братимуть участь у судовому розгляді та будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, передбачених ч.2 ст.315 КПК України не надійшло.

Питання про залучення захисника для здійснення захисту у суді вирішене у ході досудового розслідування.

Під час підготовчого судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_13 , будучи громадянином Італії, не розуміє мову, якою ведеться судочинство, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне залучити до участі у кримінальному провадженні перекладача з української мови на італійську.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні - прокурора ОСОБА_3 , який просив призначати судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів; захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 ; обвинуваченого, які не заперечували проти призначення судового розгляду; дослідивши надані до суду матеріали, суд прийшов до висновку, що складений прокурором обвинувальний акт та додані до нього документи в основному відповідають вимогам діючого КПК України та є достатньо є достатньо підстав для призначення судового розгляду у судовому засіданні.

З`ясувавши питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь у судовому засіданні, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні одноособово за обов`язковою участю прокурора, перекладача, захисників, потерпілих та їх представників, обвинуваченого.

Положеннями ст.316 КПК України регламентовано, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Крім цього, вивченням матеріалів встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.09.2025 року був продовжений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 10.10.2025 року.

У ході підготовчого судового засідання прокурор надав письмове клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні інкримінованого йому злочину, яке відноситься до категорії тяжкого та має підвищену суспільну небезпеку, оскільки призвело до смерті людини, пред`явлене обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, ОСОБА_13 є громадянином іншої держави, не має постійного місця проживання на території України, у нього наявне посвідчення водія, він не підлягає мобілізації, тому може безперешкодно перетнути кордон та покинути територію України, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України не змінилися та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, покази яких є визначальними у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на нього як на обвинуваченого у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, факт вчинення ОСОБА_15 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння вказує на схильність особи до порушень громадської безпеки та нехтування соціальними нормами та правами інших громадян, у зв`язку з чим на думку прокурора тримання під вартою у даному випадку є виправданим, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_13 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується особа та покарання, що загрожує у разі визнання його винним, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, водночас висловлюючи потерпілим співчуття з приводу втрати рідної людини, зазначаючи, що досудове розслідування вже завершене, з самого моменту затримання у підзахисного визнавальна позиція, він визнавав та визнає свою вину; у липні 2025 року добровільно пройшов навчальний курс бойових медиків, мав намір приймати участь у волонтерській організації, що характеризує підзахисного як людину яка хоче допомогти українцям, підтверджуючи свої доводи копіями документів, а саме копією сертифікату, характеристиками, підкреслюючи, що ОСОБА_13 майже три місяці утримаються в умовах ОСІ, фактично весь час перебуває у камері, за відсутності знання мови йому тяжко як фізично так і морально знаходитися під вартою, ризики на які посилається прокурор нічим не доведені, ризику переховування не існує, паспорт підзахисного перебуває у слідчого, крім цього отримана відповідь з Посольства Італії, відповідно якої консульство зобов`язується проінформувати компетентні органи України у разі, якщо особа звернеться до дипломатичного представництва про видачу італійського паспорту або іншого документу, запевняючи, що ОСОБА_13 не має наміру переховуватися, усвідомлює відповідальність, наразі з потерпілими комунікації не має, підстав вважати, що буде примушувати їх до інших показів не існує, на даному етапі у добровільному порядку відшкодована завдана шкода у зв`язку з похованням загиблого, частина моральної шкоди у сумі 5 тис. євро перерахована на рахунки потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , крім цього продовжуються перемови про подальше відшкодування спричиненого збитку, все залишається в силі, тобто ризики значно зменшилися, з огляду на викладене просив розглянути питання про застосування відносно підзахисного цілодобового домашнього арешту до набрання вироком суду законної сили, звертаючи увагу суду, що не зважаючи на те, що підзахисний не є громадянином України, він має житло, наявна заява громадянина ОСОБА_18 , якою він надає згоду на проживання ОСОБА_13 в будинку; разом з цим висловлюючи позицію, що суд має право не визначити розмір застави, але й має право визначити, вважаючи за можливе у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави;

захисника ОСОБА_6 , яка повністю погоджуючись з запереченнями свого колеги щодо необґрунтованості клопотання прокурора, також у своїй промові принесла співчуття всім присутнім потерпілим, в свою чергу вказуючи, що існування ризиків не знаходять свого підтвердження, зазначені абстрактно, підзахисний раніше не судимий, не притягувався до кримінальної відповідальності, має позитивні характеристики, як з Італії, так і в Україні, наміру залишати країну у нього не було та не має, родина підзахисного зробила все можливе, щоб вибачитися, сприяти відшкодуванню завданої шкоди, зазначаючи, що продовження строків тримання під вартою не може ґрунтуватися тільки на тяжкості покарання, стороною обвинувачення не враховані ті обставини, які були змінені під час досудового розслідування, а саме добровільне відшкодування шкоди, активна співпраця з органом досудового розслідування, вважаючи клопотання сторони обвинувачення таким, що не підлягає задоволенню, ризики, серед іншого ризик вчинення нового кримінального правопорушення на транспортному засобі є лише припущеннями, досудове розслідування завершене, на думку захисту є всі підстави для застосування відносно підзахисного цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, що буде гарантом виконання покладених на підзахисного обов`язків, у випадку, якщо судом не буде застосований цілодобовий домашній арешт, просила застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі від 30 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 , які підтримали клопотання прокурора;

обвинуваченого ОСОБА_13 , який приєднався до сказаного його захисниками, враховуючи положення ст.315 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом положень ст.315 ч.3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі тільки призначений, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_13 за ст.286-1 ч.3 КК України відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за який, у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який не є громадянином України, не має постійного місця проживання на території України, утриманців, виходячи зі змісту обвинувального акту, вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до загибелі людини, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, залишивши територію України або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, суд дійшов до висновку що раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, категоричних протипоказань, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України та давали підстави для зміни щодо ОСОБА_13 запобіжного заходу на теперішній час не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України передбачено що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, який спричинив загибель людини,

Приймаючи до уваги характер і обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_13 кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 314, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі вищезазначеного обвинувального акту відповідного кримінального провадження на 15.10.2025 року 12:00 годин у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пересипського районного суду м. Одеси, зала судових засідань № 11.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала в даній частині оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст.392 КПК України.

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 7.12.2025 року включно без визначенням розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 7.12.2025 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_19