Справа № 203/5841/25
Провадження № 1-кс/0203/3485/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання слідчого Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0001936, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшло клопотання складене слідчим Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за погодженням з прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0001936, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001936, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.07.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України за можливим фактом шахрайських дій з боку групи осіб, котрі за попередньою змовою, вчиняють дії з метою незаконного заволодіння об`єктом нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає її матір ОСОБА_5 , у зв?язку із тим, що її мама вже особа похилого віку ОСОБА_6 є її законним представником. ОСОБА_6 особисто знайома з ОСОБА_7 , котра проживала у цьому ж будинку у квартирі АДРЕСА_3 . У даній квартирі раніше проживала ОСОБА_8 з чоловіком, однак вони розлучились, дітей у них не було, та взагалі у ОСОБА_8 не було ніколи дітей, після розлучення ОСОБА_8 проживала у квартирі одна. Також їй відомо, що ОСОБА_8 мала тяжке онкологічне захворювання. Крім того, свідок зазначила, що сусіди намагались домовитись з ОСОБА_8 з приводу що вони будуть за нею до кінця життя доглядати а за це ОСОБА_8 мала б переписати на них свою квартиру. Однак мати свідка добре спілкувалась з ОСОБА_8 та доглядала за нею, без наміру подальшого отримання квартири. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 викликала співробітників поліції, та у подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викликали співробітників ритуальних послуг та забрали тіло. Через декілька днів ОСОБА_9 зателефонували з ритуального бюро та повідомили, що мати може забрати урну з прахом на що вони приїхали отримати урну, всю комунікацію з Одеським крематорієм вели виключно працівники ритуальних послуг.

Через деякий час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 замінили замки на даній квартирі. ОСОБА_6 періодично навідувалась до даної квартири та прибирала там. Через деякий час ОСОБА_4 подала заяву до приватного нотаріуса про відкриття спадкової справи. Однак, через деякий час прийшла до даної квартири та виявила що замки було змінено, на що викликала співробітників поліції та у їх присутності було спеціальною службою відкрито вхідні двері та свідок виявила що у квартирі відсутня побутова техніка, всі особисті речі, постільна білизна, килими та був помитий холодильник. На що ОСОБА_6 знову замінила замки та закрила своїм ключем квартиру. Через деякий час знову прийшла перевірити квартиру та знову виявила що хтось замінив замки та на дверях була наліпка охоронної фірми «Явір-2000 Охорона». ОСОБА_6 зателефонувала в дану охоронну фірму та їй повідомили що у них є договір дарування на вказану вищу квартиру та їм оплатили послуги що нібито даний договір оформив новий власник, хто саме не повідомили. В ході досудового розслідування отримано відповідь від КП «ДМБТІ» ДМР стосовно того, що за вказаною вище адресою зареєстровані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (прізвище на рос. мові) та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1998 виданого Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням Придніпровської залізниці згідно розпорядження № 5785. Відповідно до інформації з державних реєстрів вказаний вище об`єкт нерухомого майна, розташований за вищезазначеною адресою зареєстрований, що унеможливлює набуття права власності на вказану вище квартиру за договором дарування одразу після смерті ОСОБА_7 , оскільки дані відомості повинні бути відображені у державних реєстрах, або відповідно міститься у реєстрових книгах КП «ДМБТІ» ДМР. 3 огляду на вказане вище, а також на те, що у ОСОБА_7 не було та немає близьких родичів, котрі могли б успадкувати вказаний вище об`єкт нерухомого майна, а також те, що вказаний вище об`єкт майна не належить наразі на праві власності жодній особі, дана квартира перебуває у власності територіальної громади міста Дніпра, тобто невстановлені особи шляхом використання підроблених документів заволоділи вказаним вище об`єктом нерухомого майна, чим спричинили матеріальну шкоду територіальній громаді міста Дніпра. Отже, з метою забезпечення збереження речового доказу та запобігання ризикам його відчуження та розпорядження ним, слідчий просить накласти арешт на це нерухоме майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання слідчого, приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що у провадженні Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001936, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.07.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий/прокурор зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна.

У клопотанні наявні лише посилання на зміст положень закону, якими передбачені підстави для забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту, без наведення докладного обґрунтування їх застосування. При цьому слідчий одночасно формально посилається на положення ст.ст.98, 167, 170 КК України, без подальшої конкретизації, не вказуючи при цьому, чи є майно, на яке пропонується накласти арешт як на речові докази, знаряддям вчинення кримінального правопорушення; або зберегло на собі його сліди, і якщо так то які саме; або було об`єктом кримінально протиправних дій; або було набуте кримінально протиправним шляхом, чи отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, слідчий не зазначає, які саме обставини, що мають значення для даного провадження, можуть бути підтверджені відповідними доказами.

Оскільки клопотання слідчого, містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, з яких не вбачається за можливе встановити, з яких саме міркувань пропонується накласти арешт на майно, вказане в клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0001936, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 25.08.2025 р. о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1