Справа № 202/9851/25
Провадження № 1-кс/202/7443/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003531 від 11.10.2025 року клопотання слідчого СВ ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженому, дітей на утриманні не маючому, військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдату, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в:

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат, діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 30 травня 2025 року у вечірній час доби (більш точно час під час досудового розслідування не встановлено) самовільно залишив місце служби місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_3 , яке розташоване поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_3 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

11 жовтня 2025 року солдата ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 207, 208 КПК України

11 жовтня 2025 року солдату ОСОБА_5 в порядку ч.2 ст. 135, ч.1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у зв`язку з чим, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання. Вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно підозрюваного та ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому просив застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні пред`явлену йому підозру не визнав та пояснив, що була небезпека, у зв`язку з чим він не міг повернутися до позиції, тому залишився в селі, де перебував близько 15 днів та в подальшому був затриманий. Не мав засобів зв`язку, не міг знайти частину, куди повернутися.

На питання суду повідомив, що в селі був зв`язок та проживали люди, однак не мав номерів телефону та із людьми не спілкувався, у зв`язку із чим не міг повідомити про місце свого перебування командиру. Проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру.

Так, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.408 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 408 КК України, у скоєнні якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 відповідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до переконання, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги й встановлені обставини кримінального правопорушення, зокрема переховування ОСОБА_5 у занедбаній хаті з метою ухилення від військової служби та переховування.

До того ж, зважаючи характер та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інший злочин пов`язаний з військовою службою чи можливість продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема, військовослужбовців, які проходять військову службу в одній військовій частині із підозрюваним.

До позиції підозрюваного про те, що він не мав можливості повернутися до частини чи повідомити про місце свого перебування, слідчий суддя відноситься критично та вважає це способом захисту з метою уникнення покарання.

Вирішуючи питання доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік, стан його здоров`я, наявність соціальних зв`язків, тому приходить до висновку про доведеність обставин необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Призначення іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу відносно підозрюваного слідчий суддя вважає наразі недоцільним.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно абз.8 ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 13-00 години 09 грудня 2025 року включно, з утриманням у ДУ виконання покарань №4 м. Дніпра, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 80.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рахувати з моменту затримання з 13-00 години 11 жовтня 2025 року.

Ухвала слідчого судді діє до 13-00 години 09 грудня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання до СВ ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1