ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2094/25 Справа № 203/7437/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 рокуДніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 ,(в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_9 ,(в режимі відеоконференції)

розглянув у закритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0020465 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 20 жовтня 2025 року застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 грудня 2025 року та визначено заставу в сумі 60 560 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_8 . При цьому, слідчий суддя встановив наявність ризиків, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному проваджені, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також слідчий суддя врахував обставини зазначені в ст. 178 КПК України, тому дійшов висновку про необхідність застосування виключного запобіжного заходу. Також, слідчий суддя керуючись ст. 183 КПК України, визначив заставу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як підозра необгрунтована та ОСОБА_8 не міг виконати наказ командира через стан здоров`я. При цьому, довідка ВЛК щодо придатності на даний час оскаржується. Захисник вказує, що ОСОБА_8 має захворювання, які отримав під час проходження військової служби, в наданих довідках вказано про необхідність уникати ОСОБА_8 фізичних навантажень, тому останній міг не виконувати злочинний наказ командира. Окрім цього, досудове розслідування розпочато до кінцевих строків виконання наказу. Ризики також не доведенні та спростовані поведінкою ОСОБА_8 , який на протязі 10 днів з моменту внесенні відомостей до ЄРДР та повідомлення про підозру перебував на лікуванні. Застава для ОСОБА_8 теж непомірна, так як останній в 2025 році отримав найбільшу суму забезпечення 21 595 грн.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів клопотання слідчого Третій СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві проводилося досудове розслідування кримінального провадження № 0020465 за ч.4 ст. 402 КК України(а.с.11)

13 жовтня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України.(а.с.115-121)

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд перевіряючи матеріали клопотання слідчого вважає, що обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_8 є недоведеною.

Відповідно до підозри стосовно ОСОБА_8 , останньому ставиться в провину вчинення злочину за ч.4 ст. 402 КК України.

Так, дійсно ч.4 ст. 402 КК України, передбачає відповідальність за непокору вчинена в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Ст. 6. Статуту ЗСУ передбачає, що внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

З суб`єктивної сторони, злочин, передбачений ч. 4 ст.402 КК України, може бути вчинений лише з прямим умислом. Прямий умисел у злочинах з формальним складом (яким є інкримінований обвинуваченому злочин) характеризується психічним ставленням виключно до діяння.

Тож, для встановлення прямого умислу на вчинення злочину з формальним складом слід з`ясувати, чи усвідомлює особа суспільно-небезпечний характер свого діяння (інтелектуальна ознака умислу) і чи бажає вчинити таке суспільно-небезпечне діяння (вольова ознака умислу).

Апеляційний суд перевіривши долучені до клопотання та надані стороною захисту матеріали вважає, що відсутні підозри вважати наявності непокори з боку ОСОБА_8 з мотивів небажання виконати свій конституційний обов`язок щодо захисту держави, оскільки з дотриманням Конституції та Статуту перебуваючи на військовій службі здійснював оборону України у ВЧ № 3039 починаючи з часу його мобілізації, неодноразово виконував бойові завдання, за час служби отримав захворювання, а мотивом невиконання наказу 03 жовтня 2025 року у ВЧ № 3033 куди був переведений ОСОБА_8 є незадовільний стан здоров`я, який впливає на його працездатність, боєготовність у фізичному розумінні й на даний час.

Наявність у ОСОБА_8 захворювань підтверджується довідкою ВЛК № 1236/С від 20 серпня 2024 року, серед яких є хронічні захворювання хребта. Такі захворювання також підтверджуються довідкою госпітальної ВЛК № 1000 від 04 липня 2025 року військового госпіталю Національної гвардії України.(а.с.19, 20).

Та обставина, що ОСОБА_8 03 жовтня 2025 року попереджав начальника про неможливість виконувати наказ через фізичний стан здоров`я підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.с.53-60)

Крім цього, в матеріалах справи наявні психологічна характеристика від 02 жовтня 2025 року до якої додається інформація щодо медичного огляду ОСОБА_8 , який повідомляв про біль в поперековому відділу хребта, головокружіння. (а.с.23 на зворотньому боці листа)

Разом з цим, стороною захисту було надано інформацію, що до довідки госпітальної ВЛК № 1000 від 04 липня 2025 року військового госпіталю Національної гвардії України внесено зміни і ОСОБА_8 є придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Окрім цього, в матеріалах клопотання є копія бойового наказу, який не пов`язаний з проходженням військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Як пояснив під час апеляційного перегляду ОСОБА_8 , що бойовий наказ, який він отримав 03 жовтня 2025 року був пов`язаний з оборонними діями, тому не міг його виконати через незадовільний стан здоров`я.

В своїй практиці Європейський суд з прав людини, у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначив термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування долучені до клопотання слідчого матеріали не надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач міг зробити би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. У зв`язку з чим підозра наданий час необгрунтована стосовно ОСОБА_8 .

Стосовно наявності встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то апеляційний суд вважає, що вони на даний час відсутні, так як підозра стосовно ОСОБА_8 необґрунтована, а також враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, що останній переховувався від органів досудового розслідування або вчиняв іншу протиправну поведінку.

Оскільки, під час розгляду клопотання слідчого не встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому й не доведено п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, вимоги захисника стосовно незаконності ухвали знайшли своє підтвердження, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання не дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і не виконав вимоги ст. 194 КПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу слідчого скасувати та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402 КК України відмовити.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_14