Справа № 127/805/26
Провадження №11-сс/801/89/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора

у режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2026, якою частково задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 21.10.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою слідчий суддя частково задовільнив клопотання слідчого про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 21.10.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Своє рішення мотивує тим, що вилучене під час обшуку майно є речовими доказами у кримінальному провадженні та має істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим з метою забезпечення їх збереження на нього підлягає накладенню арешт.

Водночас газова колонка та причеп з газовими балонами використовуються для заправки автобусів КП «ВТК», яке є об`єктом критичної інфраструктури та забезпечує транспортне сполучення у Вінницькій міській громаді. З огляду на це, з метою недопущення суттєвих негативних наслідків для населення в умовах воєнного стану та забезпечення балансу між завданнями кримінального провадження і публічними інтересами, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно без заборони його використання за цільовим призначенням, що дозволяє запобігти можливому відчуженню майна та водночас не створює непропорційного втручання у права та законні інтереси інших осіб.

Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, відповідно до якої він просив скасувати ухвалу слідчого судді першої інстанції та задовільнити клопотання слідчого ОСОБА_8 у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2026 в частині часткового задоволення клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000399 постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, є передчасною та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, в обґрунтування своїх доводів прокурор зазначає, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.01.2026 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем розташування заправки автобусів КП «ВТК» за адресою: м. Вінниця, вул. Сабарівське шосе, 11, територія земельної ділянки з кадастровим номером :02:086:0126, із метою виявлення та вилучення, зокрема, технічного устаткування щодо несанкціонованого викочування природного газу, інших приладів, якими здійснюється несанкціоноване викочування палива, а також документів та носіїв інформації, що мають значення для досудового розслідування.

У подальшому, як убачається з матеріалів кримінального провадження, у ході проведення обшуку 08.01.2026 було вилучено низку предметів і документів, серед яких: ноутбук марки «Dell», мобільний телефон «Redmi Note», товарно-транспортні накладні за різні дати грудня 2025 року, книга обліку розрахункових операцій, газову колонку, а також причіп з газовими балонами червоного кольору до тягача автомобільного, на задній частині якого наявна кришка металевої шафи вимірювальних приладів.

Разом із тим, слідчий суддя, накладаючи арешт на газову колонку та причіп з газовими балонами, одночасно надав можливість їх використання для заправки автобусів КП «ВТК», що, на переконання прокурора, є внутрішньо суперечливим та таким, що нівелює саму мету застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, прокурор звертає увагу на те, що вилучене обладнання ТОВ «Даск Ойл» є єдиним постачальником стисненого газу (метану) для заправки громадських автобусів КП «Вінницька транспортна компанія», а арешт зазначеного майна фактично може зупинити рух міського транспорту, однак ці обставини не можуть бути враховані на даному етапі кримінального провадження, оскільки підлягають перевірці у ході досудового слідства.

Зазначається також, що під час проведення обшуку за вказаною адресою були залучені спеціалісти Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та працівники ГУ ДСНС України у Вінницькій області, якими встановлено, що представникам ТОВ «Даск Ойл» не надано дозволи на виконання робіт з підвищеною небезпекою щодо функціонування заправної станції, що свідчить про наявність ризиків травмування осіб та порушення вимог охорони праці та пожежної безпеки.

Водночас слідчим суддею не було враховано, що діяльність ТОВ «Даск Ойл» здійснюється також за іншою адресою, а саме: м. Вінниця, пров. Кості Широцького, 14-Д, де розташована АГНКС, що забезпечує можливість заправки автобусів КП «ВТК», у зв`язку з чим надання дозволу на використання арештованого обладнання за адресою вул. Сабарівське шосе, 11 є безпідставним.

Крім того, прокурор зазначає, що 10.01.2026 генеральному директору ТОВ «Даск Ойл» ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 272, ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 185 КК України, однак ці обставини слідчим суддею належним чином оцінені не були.

За таких обставин, на думку прокурора, неврахування наведених даних призвело до невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим ухвала в частині надання можливості використання арештованого обладнання підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про накладення арешту без права користування зазначеним майном.

Колегія суддів, вислухавши думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовільнити у повному обсязі, адвоката ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали судової справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2026 відповідає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого частково, наклав арешт на вилучене під час обшуку обладнання, водночас надавши можливість його використання виключно для заправки автобусів КП «Вінницька транспортна компанія», чим реалізував принцип пропорційності втручання у право власності, передбачений положеннями ст. 132 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний забезпечити, щоб обмеження прав і свобод особи були необхідними та співмірними із завданнями кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку слідчий суддя, врахувавши характер вилученого майна, його функціональне призначення, а також суспільну значущість безперебійної роботи міського громадського транспорту, особливо в умовах воєнного стану, дійшов обґрунтованого висновку про можливість його контрольованого використання без шкоди для інтересів досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги про те, що надання можливості користування арештованим майном суперечить самій природі арешту, є безпідставними, оскільки положення ч. 1 ст. 170 КПК України прямо передбачають можливість обмеження як усіх, так і окремих правомочностей власника щодо майна, зокрема шляхом встановлення заборони на відчуження та розпорядження, але не обов`язково повної заборони користування.

Частиною 4 ст. 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Тобто, у випадку, якщо арешт накладається з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вправі визначити спосіб і порядок зберігання такого майна, а також інші умови, необхідні для забезпечення цілей арешту. Надання дозволу на контрольоване використання обладнання у визначених межах відповідає зазначеним вимогам.

Посилання прокурора на відсутність у ТОВ «Даск Ойл» дозволів на виконання робіт з підвищеною небезпекою та на можливі порушення правил охорони праці і пожежної безпеки не спростовують правильності висновків слідчого судді, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України оцінка доказів здійснюється судом з урахуванням їх належності, допустимості та достатності, а перевірка наведених доводів є предметом досудового розслідування та розгляду справи по суті.

Так само, твердження прокурора щодо наявності альтернативної можливості заправки автобусів КП «ВТК» за іншою адресою не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні ст. 84, 86 КПК України, а відтак не можуть бути покладені в основу висновку про необхідність повної заборони користування арештованим майном.

Оцінюючи доводи сторін у сукупності, колегія суддів виходить із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, зокрема принципів верховенства права, законності, розумності строків та пропорційності процесуальних обмежень.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею дотримано вимог ст. 132, 170 - 173 КПК України, ухвала постановлена на підставі всебічної оцінки обставин кримінального провадження, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2026, якою частково задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 21.10.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4