Справа №949/1294/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261 від 10 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

30 жовтня 2025 року заступник начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , 10 липня 2024 року, близько 18 години, під час воєнного стану введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.022022, перебуваючи на відкритій для доступу території рибного господарства, що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , де маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито викрав з рук ОСОБА_6 , належний останньому мобільний телефон «iPhone 13», коли той знаходився в службовому автомобілі «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з заднього сидіння автомобіля відкрито викрав службовий планшет «Lenovo», службовий планшет «Samsung Galaxy TabS6Lite2022Grey», та тюнер «DVB-T+FM+DAB», що належать ПрАТ «Рівнеобленерго», з багажного відділення автомобіля відкрито викрав розрахунковий електролічильник №15051865, генератор високочастотного випромінювання, які були вилучені працівниками ПрАТ «Рівнеобленерго» в ході складання акту про порушення №R012960, чим завдав ОСОБА_6 та ПрАТ «Рівнеобленерго» майнової шкоди.

За заявлених обставин дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану.

29 липня 2024 року батьку ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , вручено повістку про виклик останнього до слідчого для проведення слідчих дій. Проте ОСОБА_5 на визначену дату не з`явився.

30 липня 2024 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України було вручено родичам ОСОБА_5 , а саме матері ОСОБА_8 , так як останній відсутній за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 проведеними слідчими - розшуковими діями встановити не вдалося.

25 серпня 2024 року надійшов рапорт о/у ОСОБА_9 , про те, що проводяться раптові перевірки адреси реєстрації ОСОБА_5 за місцем реєстрації та можливого його місцеперебування, інші перевірки особи.

Ураховуючи те, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено, то 30 серпня 2024 року постановою слідчого досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000261 було зупинене та ОСОБА_5 оголошено у розшук, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

29 жовтня 2024 року надійшов рапорт о/у ОСОБА_9 , про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переховується від органу досудового розслідування, для того, щоб уникнути відповідальності за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. При спілкуванні з родичами ОСОБА_5 останні інформацію про місцезнаходження останнього надавати відмовились. При спілкуванні із місцевими жителями, останні повідомили, що ОСОБА_5 не з`являється в селі із початку серпня 2024 року, де на даний момент він перебуває достовірно їм не відомо, можливо останній незаконно перетнув кордон, та наразі може перебувати в Республіці Німеччина. При проведені подальшої перевірки було встановлено, що ОСОБА_5 в групі із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 дійсно незаконно перетнули кордон в кінці липня 2024 року, та на даний момент перебуває в Республіці Німеччина.

Крім цього, незаконне перетинання державного кордону та залишення території України ОСОБА_5 підтверджується протоколом фіксації НСРД, де зафіксовано телефонні розмови в ході яких обговорюється сам перетин кордону та те, що 31 липня 2024 року ОСОБА_5 знаходиться в Польщі.

У своєму клопотанні заступник начальника СВ зазначив, що ОСОБА_5 за таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи, наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення, а також, встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 без поважних причин не з`являється до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, а тому є підстави вважати, що останній залишив постійне місце перебування та на даний час його місцеперебування невідоме та те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як досудовим розслідуванням встановлено, що відносно ОСОБА_5 направлено до Дубровицького районного суду Рівненської області обвинувальні акти за ч. 4 ст. 296 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевказане, на цей час виникла необхідність у вирішенні питання надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов`язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000261, відомості про яке внесені до ЄРДР 10 липня 2024 року, що стверджується Витягом з ЄРДР (а.с. 4).

Як під час досудового розслідування, так і в ході розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про що свідчать наявні у матеріалах клопотання докази, зокрема: протоколи допиту потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.6-7, 8-9, 10-11), протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 12-13, 14-15), протокол фіксації за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж - з абонентського номера, яким користується ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Рівненської області від 17 липня 2024 року (а.с.25-26).

Так, 30 липня 2024 року заступником начальника СВ ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, яке, у зв`язку невстановленням місця знаходження ОСОБА_5 , було вручене його матері ОСОБА_8 (а.с. 17-18).

Постановою заступника начальника СВ ОСОБА_4 від 30 серпня 2024 року зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів слідства та місце його перебування невідоме, досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000261 від 10 липня 2024 року зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук (а.с.24).

За таких умов, аналізуючи надані до клопотання докази з точки зору причетності до вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про наявність вагомих доказів, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення та свідчать про обґрунтованість підозри.

Крім того,слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим доведено наявність існування ризиків, передбачених в п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, в обґрунтування наявності вказаного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та ухиляється від слідства, суду та покарання. На даний час ОСОБА_5 без поважних причин не з`являється до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, а тому є підстави вважати, що останній залишив постійне місце перебування та на даний час його місцеперебування невідоме.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що санкцією ч. 4 ст. 186 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, що відповідно до практики ЄСПЛ («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти росії»), тяжкість вказаного покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як підставу, що може спонукати до втечі.

Підтвердженням наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також свідчить те, що підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а саме досудовим розслідуванням встановлено, що відносно ОСОБА_5 направлено до Дубровицького районного суду Рівненської області обвинувальні акти за ч. 4 ст. 296 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України.

Отже, враховуючи обставини зазначені в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність відомостей про вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, підставність вказаних ризиків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі буде виправданим.

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Водночас, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Отже, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення та особа підозрюваного, є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути виправдане в тому випадку, якщо є конкретні ознаки реальної необхідності охорони інтересів суспільства.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Таким чином, зважаючи на наявність зазначених вище ризиків та суспільну небезпечність особи підозрюваного ОСОБА_5 , який вчинив умисний тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, та який, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджатиме встановленню істини в ході досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що додані до клопотання матеріали підтверджують наявність передбачених ст. 189 КПК України підстав для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», ухвалу слідчого судді, суду про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого має бути виконано у строк, встановлений у цій ухвалі.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором (ч. 3 ст. 190 КПК).

Частиною 2 ст.190 КПК України визначено, що в ухвалі про дозвіл на затримання з метою приводу вказуються прізвище, ім`я, по батькові, адреса і телефон прокурора або слідчого, за клопотанням якого постановлена ухвала.

Керуючись статтями 42, 188-190, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С ТА Н О В И В :

Клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261 від 10 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та який фактично проживає по АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, громадянина України, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити Відділенню поліції №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Контактні дані особи, яка звернулася із клопотанням: заступник начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , робоча адреса: м. Дубровиця, вул. Воробинська, 25а, Сарненський район Рівненська область, тел. НОМЕР_2 .

Ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1. приводу підозрюваного до суду;

2. закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, а саме 06 травня 2026 року;

2-1. добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, про що слідчий суддя повідомляє прокурора;

3. в разі відкликання ухвали прокурором.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07 листопада 2025 року.

Слідчий суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1