Справа № 344/656/26
Провадження № 11-сс/4808/52/26
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія с уддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 15 січня 2026 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Звертає увагу суду на те, що як ухвала слідчого судді так і клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою необґрунтоване посиланнями та обставинами провадження. Формальна тяжкість злочину, серйозність можливого покарання, ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення у незмінному вигляді переноситься як прокурором з клопотання в клопотання, так і судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі без посилань на факти.

Визначена слідчим суддею застава 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605600 гривень залишається такою, яка не є альтернативою, оскільки вона не досяжна ні його підзахисному, ні близьким родичам.

Просить ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 15.01.2026 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби з 22 год. до 06 год.

У разі не застосування більш м`якого запобіжного заходу, зменшити заставу та визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. і покласти на підозрюваного ОСОБА_8 процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано Франківського міського суду від 15 січня 2026 року клопотання задоволено. Продовжено дію запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 до 07 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Залишено раніше визначений розмір застави 605 600 гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що існують ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вони не дають підстав застосувати на період до завершення досудового розслідування більш м`який запобіжний захід.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді від 15.01.2026 року скасувати;

- прокурор з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 заперечив, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 15.01.2026 року без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рі-шення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом апеляційного оскарження є саме рішення слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 від 15 січня 2026 року, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку судовим рішенням, які вже набули законної сили та виконані у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, пе-редбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 відповідає цим вимогам, оскільки слідчий суддя правильно задовольнив клопотання, таке рішення прийнято за наяв-ності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештова-ний або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підста-вах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і осо-бисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою про-цедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наяв-ність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціаль-них зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчан-ня; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підоз-рюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіж-ного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кри-мінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до за-кінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, як-що прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається із матеріалів справи, старшим слідчим СВ Івано Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_10 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000837 від 23.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

08 жовтня 2025 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідо-млено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 15 січня 2026 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 березня 2026 року.

13 січня 2026 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтоване тим, що строк тримання підозрюваного під вартою закінчується, проте ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та залишаються актуальними, а також завершити досудове розслідування кримінального провадження не представляється можливим, оскільки необхідно виконати ще ряд процесуальних та слідчих дій: додатково допитати свідка ОСОБА_11 , встановити та допитати осіб в статусі свідків, яким ОСОБА_11 збував наркотичні засоби, здійснити тимчасовий доступ до банківської карти АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_1 , встановити джерело надходження наркотичного засобу ОСОБА_11 , здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення з ними, виконати вимоги ст. 290 КПК України.

На думку суду апеляційної інстанції, задовольняючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя, дій-шов правильного висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального пра-вопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, що підтверджується наведеними проку-рором даними разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взає-мозв`язку.

Апеляційний суд звертає увагу, що слідчий суддя досліджує обставини злочину лише щодо пред`явленої підозри, після повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування ще триває, встановлюються нові фактичні дані, перевіряються обставини.

На думку колегії суддів, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдо-вують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів належним чином оцінив в сукупності всі обставини згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі характеризуючі щодо особи підозрюваного ОСОБА_8 .

Сукупність відомостей, які були встановлені під час розгляду клопотання, давали підс-тави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваним дії, передбачені п. п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі та усвідомлюючи про неминучість покарання за його вчинення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані та відомості про місце їх перебування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у підозрюваного відсутнє офі-ційне місце працевлаштування, а отже і джерело доходу, у зв`язку з чим він може продовжу-вати свою злочину діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою неза-конного збагачення.

Висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею зроблено в результаті аналізу сукупності даних про подію кримінальних правопорушень, відомостей, що характеризують особу підозрюваного, інших обставин по кримінальному провадженню, оцінки доводів прокурора.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслі-дування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності з ст. 199 КПК України в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи прокурора про те, що ризики згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України з часу застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати до теперішнього часу, що в свою чергу виправдовує подальше три-мання підозрюваного під вартою.

Стороною захисту не наведено вагомих підстав вважати, що обставини, які вказували на наявність заявлених прокурором ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, змінилися, та відповідно, вони зменшились, а також, що після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини.

Суд апеляційної інстанції враховує, що завершенню досудового розслідування до закін-чення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_8 перешкоджали вагомий об`єм слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів, їх аналіз та оцінку.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання доведено неможливість запобі-гання відповідним ризикам у разі застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запо-біжного заходу, ніж тримання під вартою.

При застосуванні іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно нього існує значна ймовірність того, що він порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Стороною захисту не спростовано мотивів слідчого судді про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і зменшення розміру застави.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя провів ретельний аналіз наявності підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 і з огляду на його підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, їх обставини, тяжкість, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду, який керуючись положеннями ч. 5 ст. 183 КК України, при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 визначив заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскілки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Також не встановлено процесуальних порушень при підготовці і поданні клопотання слідчого за погодженням з прокурором про продовження строку тримання під вартою, оскільки воно відповідає вимогам ст.199 КПК України.

Ухвала слідчого судді постановлена з врахуванням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, що дотримано слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 376, 197, 199, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 15 січня 2026 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4