Справа № 504/1701/24
Номер провадження 1-кп/504/401/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Доброслав обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 12.03.2024 року та за №0000184 від 11.07.2025 у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого вироком Доброславського районного суду Одеської області від 12.09.2025 року за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п ять) років, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 близько 22.30 години, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи по вулиці АДРЕСА_3 , де в нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме - до приміщення дачного будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , що перебуває у власності ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний, протиправний характер та ігноруючи вказану обставину, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника чи іншого законного користувача вищевказаного домоволодіння, у порушення права ОСОБА_6 на недоторканість житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, ОСОБА_4 , підійшовши до паркану та скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу, відсунув здвижку паркану, тим самим незаконно проник на територію.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на незаконне проникнення до житла, шляхом розбиття скла одного із вікон, незаконно проник до дачного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де у подальшому провів ніч та 20.03.2024 близько 09.00 години, більш точний час судом не встановлений, був виявлений та затриманий ОСОБА_7 у приміщенні вищевказаного дачного будинку.

Крім того, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку і діяв станом на 14.06.2025 року.

ОСОБА_4 постійно проживав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.

14.06.2025 близько 22:00 години, бiльш точний час судом не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував поблизу домоволодiння АДРЕСА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке могло перебувати у вказаному будинку, з ціллю особистого збагачення.

Реалiзуючи свiй злочинний умисел, дiючи умисно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним нiхто не спостерігає, а поряд вiдсутнi сторонні особи та власник майна, ОСОБА_4 проник на територiю вказаного домоволодіння, перелізши через паркан, пiсля чого проникнув до підвального приміщення будинку, за вищевказаною адресою, звiдки таємно викрав належнi ОСОБА_8 три газовi балони «Пропан-Бутан» об`ємом 40 лiтрiв кожен, загальною вартiстю 3 525 гривень.

Надалi, ОСОБА_4 покинув мiсце вчинення злочину разом з викраденим майном, яким розпорядився в подальшому на власний розсуд, тим самим, вчинивши потерпiлому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму - 3 525 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи та ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , який приймав участь в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», свою вину у вчиненні вищевказаних діянь, визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають встановленим стороною обвинувачення та судом обставинам, вказавши, що в нього не було чого їсти, тому він здійснював крадіжки. Що стосується проникнення до домоволодіння, пояснив, що був в нетверезому стані, не зміг знайти ключі від свого будинку, тому проник до будинку сусіда, щоб переночувати там. Також зазначив, що балони він викрав, щоб купити поїсти та поїхати в суд, на уточнююче запитання суду, відповів, що металеві скоби брав чотири рази по вісім штук.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, крім того, вказав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Щодо виду та розміру покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо виду та розміру покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 162 та ч. 4 ст. 185 КК України є доведена в повному обсязі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, поєднану з проникненням у інше приміщення.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 1 ст. 162 КК України, яке відповідно до положень статті 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків; ч. 4 ст. 185 КК України, що відносяться до категорії тяжких злочинів.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 є громадянином України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має задовільний стан здоров`я, раніше судимий, проте кримінальні правопорушення за попереднім вироком були вчинені до вчинення кримінальних правопорушень у цих кримінальних провадженнях, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до доповіді органу пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду. Потерпілі, не висловили думки, щодо міри та виду покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість і характер вчинених кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обставини, що обтяжує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора, потерпілого та представника потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі у мінімальних межах санкції даної статті.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, з огляду на те, що обвинувачений вчинив два кримінальні правопорушення, одне з котрих є тяжким, суд вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання, на думку суду відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до вироку Доброславського районного суду Одеської області від 12.09.2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п ять) років. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , обрано у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», шляхом взяття під варту у залі суду. Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з дня його фактичного затримання з 11.09.2025 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 162 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України до постановлення вироку Доброславського районного суду Одеської області від 12.09.2025 року, то при призначенні покарання обвинуваченому слід керуватись ч. 1 ст. 70 КК України.

З огляду на викладене, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, слід приєднати до призначеного покарання за цим вироком, частково невідбуте покарання за вироком Доброславського районного суду Одеської області від 12.09.2025 року у виді позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років та 2 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого на користь держави на підставі ст. 124 КПК України. Питання речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 70, 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Доброславського районного суду Одеської області від 12.09.2025 року за ч.4 ст. 185 КК України та остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 2 (два) місяці.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення цього вироку до фактичного виконання.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання, частково відбуте покарання за вироком Доброславського районного суду Одеської області від 12.09.2025 року до часу приведення цього вироку до фактичного виконання.

Речові докази: металеві скоби у кількості 32 одиниць повернути потерпілому ПП ВКФ «МІКРОМЕГАС».

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 400 (чотириста) гривень процесуальних витрат на залучення експертів.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1