У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , законного представника - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , психолога - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001805 від 23.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001805 від 23.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтоване тим, що у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001805 від 23.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Так, 02 вересня 2025 року у вечірній час, ближче до опівночі, неповнолітній ОСОБА_4 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадським транспортом приїхали до станції метро «Дарниця» у місті Києві, після чого пішки направились до вулиці Миколайчука, та орієнтовно о 01 годині 20 хвилин 03 вересня 2025 року в дворі житлового будинку № 17/1 по вулиці Миколайчука виявили мопед «Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення, з об`ємом двигуна 49 см3, з номером рами НОМЕР_2 , чорного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_11 , та перебував у користуванні ОСОБА_12 , та який залишено у нічний час у дворі житлового будинку.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом з корисливих мотивів ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно не маючи змоги привести в дію двигун транспортного засобу, доклавши фізичних зусиль, спільно перенесли мопед «Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_1 у віддалене місце до гаражів, таким чином незаконно заволоділи транспортним засобом.

У подальшому цього самого дня, тобто 03 вересня 2025 року, перебуваючи біля гаражів неповнолітній ОСОБА_4 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зняли номерні знаки викраденого транспортного засобу та встановивши контроль над мопедом «Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , перемістили до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 в за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_10 , таким чином розпорядились на власний розсуд .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_4 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення та з цією метою пройшли до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де орієнтовно о 01 годині 54 хвилини 03 вересня 2025 року виявили у дворі мопед «Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 , 2008 року виготовлення, з об`ємом двигуна 49 см3, сірого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно, не маючи змоги привести в дію двигун транспортного засобу, та зважаючи на той факт, що одне колесо було заблоковано, доклавши фізичних зусиль, спільно перенесли мопед Yamaha Jog 50 д.н.з. НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 у віддалене місце до гаражів, таким чином незаконно заволоділи транспортним засобом.

У подальшому цього самого дня, тобто 03 вересня 2025 року, перебуваючи біля гаражів неповнолітній ОСОБА_4 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зняли номерні знаки з викраденого ними транспортного засобу, а саме мопед «Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_13 , та перемістили до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 в за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_10 , таким чином розпорядились на власний розсуд, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 17 119 гривень 30 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 05 вересня 2025 року приблизно о 00 годині 20 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5, побачили мотоцикл «SPARK SP110C-1C», 2020 року виготовлення, з об`ємом двигуна 107 см3, з номером рами НОМЕР_5 , червоного кольору, що належить неповнолітньому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого у них виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно, підійшли до вищевказаного мотоциклу «SPARK SP110C-1C», разом оглянувши його, ОСОБА_4 , підтягнувши через крило мотоциклу на верх механічний замок, взявшись за його кермо, почав котити його до АДРЕСА_7.

У цей час, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували поряд із ОСОБА_4 і спостерігали за навколишньою обстановкою, тим самим своєю присутністю підтримували протиправні дії останнього.

Після цього, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 разом із мотоциклом «SPARK SP110C-1C», з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли, тим самим умисно незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, без відома та всупереч волі його власника ОСОБА_14 чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 16 523 гривень 04 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що 05 вересня 2025 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6, побачили моторолер марки «FADA», моделі «YB125T-3», 2022 року виготовлення, з робочим об`ємом двигуна 125 см3, з ідентифікаційними номером рами НОМЕР_6 , чорного кольору, що належить ОСОБА_15 , після чого у них виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно, підійшли до вищевказаного моторолера марки «FADA», та разом оглянувши його, ОСОБА_4 , взявшись за кермо, почав котити моторолер до АДРЕСА_7.

В цей час, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували поряд із ОСОБА_4 і спостерігали за навколишньою обстановкою, тим самим своєю присутністю підтримували протиправні дії останнього.

Після цього, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 разом із моторолером марки «FADA», з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли, тим самим умисно незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, без відома та всупереч волі його власника ОСОБА_15 чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 18 924 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що 26 вересня 2025 року приблизно о 23 годині 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , побачив мопед марки «YAMAHA», моделі «JOG», 2009 року випуску, з ідентифікаційними номером НОМЕР_7 , робочим об`ємом двигуна 49,9 см3, чорного кольору, що належить ОСОБА_16 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, ОСОБА_4 , 28 вересня 2025 року приблизно о 03 годині 00 хвилин знову перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 поряд із першим парадним приміщенням, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно, підійшов до вищевказаного мопеда марки «YAMAHA», моделі «JOG», 2009 року випуску, з ідентифікаційними номером НОМЕР_7 , чорного кольору, та оглянувши його, ОСОБА_4 почав котити його з місця вчинення кримінального правопорушення, таким чином встановив контроль над транспортним засобом.

Після цього, ОСОБА_4 , з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, тим самим умисно незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, без відома та всупереч волі його власника ОСОБА_16 чим спричинив останній майнову шкоду на суму 21 570 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 02 жовтня 2025 року приблизно о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_17 залишив припаркованим мопед «YAMAHA GEAR» номерний знак НОМЕР_8 , з робочим об`ємом двигуна 49 см3, номер шасі НОМЕР_9 , за адресою: АДРЕСА_8, поруч з під`їздом № 1.

Так, 03 жовтня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час у неповнолітнього ОСОБА_4 разом із неповнолітнім ОСОБА_18 виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки «YAMAHA GEAR» номерний знак НОМЕР_8 , номер шасі НОМЕР_9 , який був припаркований поруч з під`їздом №1 по АДРЕСА_8, який належить ОСОБА_19 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою заволодіння вказаним транспортним засобом, діючи за попередньою змовою групою осіб, неповнолітні ОСОБА_18 та ОСОБА_4 03 жовтня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час штовхаючи відкотили мопед «YAMAHA GEAR» номерний знак НОМЕР_8 , номер шасі НОМЕР_9 у невстановленому напрямку. У подальшому за допомогою дротів привели в дію двигун, тим самим встановили контроль над транспортним засобом.

Таким чином, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_18 всупереч волі власника незаконно заволоділи мопедом «YAMAHA GEAR» номерний знак НОМЕР_8 , номер шасі НОМЕР_9 , до кінця реалізувавши свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 17 жовтня 2025 року в період часу з 00 годин 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , побачили скутер марки «HONDA» моделі «DIO AF27», з об`ємом двигуна 49,9 см3, з номером рами НОМЕР_10 , сірого кольору, що належить ОСОБА_20 та перебуває у користуванні ОСОБА_21 після чого у них виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно, підійшли до вищевказаного скутеру марки «HONDA» моделі «DIO AF27», з об`ємом двигуна 49,9 см3, з номером рами НОМЕР_10 , сірого кольору, разом оглянувши його, ОСОБА_9 , взявшись за його кермо, почав котити його у невстановленому напрямку.

В цей час, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 перебували поряд із ОСОБА_9 і спостерігали за навколишньою обстановкою, тим самим своєю присутністю підтримували протиправні дії останнього.

Після цього, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_10 разом із скутером марки «HONDA» моделі «DIO AF27», з об`ємом двигуна 49,9 см3, з номером рами НОМЕР_10 , сірого кольору з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли, тим самим умисно незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, без відома та всупереч волі його власника ОСОБА_21 чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6208 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженні, здобуто достатньо даних підозрювати ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що підтверджується наступними доказами:

- протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 ;

- протоколами допитів потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_28 , ОСОБА_16 ;

- протоколами огляду від 22.06.2025, 17.08.2025, 19.08.2025, 30.08.2025, 03.09.2025, 04.09.2025, 09.09.2025, 05.09.2025, 06.09.2025, 15.09.2025, 17.09.2025, 16.09.2025, 23.09.2025, 29.09.2025, 01.10.2025, 02.10.2025, 03.10.2025, 04.10.2025, 20.10.2025, 18.10.2025;

- протолом пред`явлення особи за фотознімком зі свідками ОСОБА_29 , ОСОБА_23 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_23 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_12 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 ;

- висновками товарознавчих експертиз по вилученим речовим доказам у кримінальному провадженні;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення;

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами в сукупності.

04.10.2025 ухвалою Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 04.12.2025 включно.

В ухвалі слідчого судді, при цьому, зазначено, обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, які покладаються на підозрюваного та наслідки їх невиконання, зокрема,

-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

-не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

15.10.2025 постановою керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, до 20.11.2025.

24.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження № 0002880 від 04.09.2025, окрім цього, 24.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження № 0002527 від 05.09.2025, окрім цього, 04.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження № 0002021 від 03.10.2025.

29.10.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у межах кримінального провадження № 0001805 від 23.06.2025. Вказана підозра стосується семи епізодів незаконного заволодіння транспортними засобами, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, у процесі здійснення досудового розслідування злочинної діяльності ОСОБА_4 слідством зібрано додаткові докази, які підтверджують його причетність до інших епізодів кримінальних правопорушень, досудове розслідування щодо яких раніше проводилося іншими органами досудового розслідування. Встановлені нові фактичні дані та обставини були належним чином перевірені, підтверджені та покладені в основу нової підозри, про що ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України, належним чином повідомлено.

Також слідчий зазначає, що відносно ОСОБА_4 21.08.2025 скеровано обвинувальний акт до Солом?янського районного суду м. Києва за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, рішення у справі на даний час не прийнято.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 продовжує здійснювати злочинну діяльність упродовж тривалого часу, а саме - з початку 2025 року по теперішній час, незважаючи на те, що кожен епізод його протиправної поведінки документується працівниками правоохоронних органів, за результатами чого приймаються відповідні процесуальні рішення у порядку, передбаченому ст. 278 Кримінального процесуального кодексу України.

В той же час ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04.10.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 04.12.2025 включно. Однак, останній систематично порушує покладені на нього обов`язки, визначені ухвалою суду, та не дотримується процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.

З урахуванням наведених даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , встановлено, що останній веде бродяжницький спосіб життя, постійного місця проживання, роботи/навчання та сталих соціальних зв`язків не має, що свідчить про відсутність у нього будь-яких стримуючих чинників, які могли б гарантувати його належну процесуальну поведінку. Такий спосіб життя істотно підвищує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки місце його перебування може бути в будь-який момент змінено без повідомлення органів слідства.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 вчиняє кримінальні правопорушення майнового характеру у співучасті з іншими особами, які ведуть аналогічний спосіб життя, тобто підтримує злочинні зв`язки та контакти з особами криміногенного кола. Це вказує на наявність реального ризику продовження злочинної діяльності та вчинення нових кримінальних правопорушень у разі перебування на волі, що відповідає ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перебування підозрюваного на обліку у психоневрологічному диспансері додатково свідчить про нестабільний психоемоційний стан та можливу схильність до імпульсивної, неусвідомленої поведінки, що унеможливлює ефективне застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, пов`язаних із покладанням процесуальних обов`язків.

Окрім цього, за оперативною інформацією, ОСОБА_4 є так званим «зачепером» - особою, яка пересувається транспортом у небезпечний спосіб, що характеризує його як соціально дезадаптовану, безвідповідальну особу, схильну до ризикованих і протиправних дій, що підтверджує його зневажливе ставлення до вимог закону та суспільних норм.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, а тому обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є єдиним можливим та достатнім заходом реагування у даному випадку.

Отже, на даний час у ході досудового розслідування повністю підтверджено високий ступінь суспільної небезпечності підозрюваного ОСОБА_4 . Зібрані матеріали свідчать, що, попри неодноразове притягнення його до кримінальної відповідальності, документування фактів протиправної діяльності та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрюваний не зробив жодних належних висновків зі своєї поведінки та продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Поведінка ОСОБА_4 характеризується стійкою злочинною налаштованістю, схильністю до систематичного вчинення корисливих злочинів проти власності, зокрема повторних крадіжок та незаконних заволодінь транспортними засобами. Його дії свідчать про байдужість до вимог закону, зневажливе ставлення до встановлених обмежень суду, а також про відсутність будь-яких проявів каяття або прагнення до правомірної поведінки.

Крім того, продовження злочинної діяльності ОСОБА_4 під час дії запобіжного заходу свідчить про реальну загрозу вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що створює підвищену небезпеку для суспільства, порушує публічний порядок та підриває довіру громадян до правоохоронної системи. Зазначене підтверджує, що підозрюваний є особою з підвищеним рівнем суспільної небезпечності, яка свідомо ігнорує норми права та права інших осіб на недоторканність їхнього майна.

Згфдно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.200 КПК України, зміна запобіжного заходу щодо підозрюваного допускається за наявності на те підстав, для його заміни, а саме наявності нових обставин.

У даному клопотанні порушується питання щодо зміни підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арештуна на йсуворіший запобіжний захід, а саме тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України, оскільки наявні вже підтверджені обставини які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, зокрема, відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований якщо підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу. Так, після постановлення рішення слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та всупереч покладених процесуальних обов`язків підозрюваний ОСОБА_4 двічі вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, так ОСОБА_4 29.10.2025 у порядку ст. 279 КПК України повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за фактом нового епізоду раніше не інкримінованого; а також відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, санкція статті, що інкримінується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Крім того, слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 здійснює свою злочинну діяльність упродовж тривалого часу, а саме протягом усього 2025 року, як після його затримання працівниками правоохоронних органів, так і після повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень. Дії підозрюваного мають систематичний, умисний та організований характер, що свідчить про високий рівень його злочинної мотивації.

Встановлено, що злочинна діяльність ОСОБА_4 є тривалою, продуманою та цілеспрямованою, вчиняється з корисливих мотивів з метою незаконного отримання грошових коштів.

Таким чином, на теперішній час повністю підтверджено високий ступінь суспільної небезпечності підозрюваного ОСОБА_4 , який свідомо, систематично та організовано порушує кримінальний закон, демонструючи стійку схильність до злочинної діяльності та повну зневагу до правових норм і вимог суспільства.

Тому слідчий вважає, що ризики, які існують не зменшилися та виникли нові після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, на даний час підтверджені: вчинення інших кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, існує обґрунтований ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, - ризик продовження підозрюваним вчинення кримінальних правопорушень, який підтверджується характером, тривалістю та системністю його протиправних дій, а також зухвалою поведінкою щодо покладених на нього процесуальних обов`язків.

В клопотанні зазначено, що на даний час запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту недостатньо, щоб запобігти вказаному ризику, оскільки встановлено нові факти схильності до вчинення кримінальних правопорушень під час дії даного запобіжного заходу.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду враховуючи нововиявлені обставини є більш актуальнішим на теперішній час ніж до повідомленої про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 29.10.2025, на що вказує те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини та їх багатоепізодність, підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Санкція найтяжчої статті, що інкримінуються обвинуваченому передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Усвідомлення вказаної обставини, може призвести до переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

На даний час всі інкриміновані злочини є тяжкими, а тому усвідомлення підозрюваним даного факту й того, що йому загрожує реальний строк покарання у вигляді позбавлення волі, може мати наслідком його переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також не відпав та зберіг свою актуальність ризик недопущення виявлення та фіксації інших епізодів кримінальних правопорушень підтверджується тим, що на даний час ще встановлюються всі епізоди злочинної діяльності підозрюваного та надається правова оцінка останніх з метою кваліфікації відповідно чинного кримінального законодавства, органом досудового розслідування на даний час вживаються заходи спрямовані на встановлення причетності ОСОБА_4 до інших злочинів аналогічного характеру.

Всі вище перелічені ризики є підтвердженими та більш актуальними на теперішній час, а тому є підставою у зміні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту як неефективного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином в ході досудового розслідування, після постановлення рішення про застосування цілодобового домашнього арешту встановлено наявність ризиків, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати (п. 2 ч. 2 ст. 200 КПК України).

Крім цього наявні ризики стали більш актуальними та виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу (п. 1 ч. 2 ст. 200 КПК України).

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані враховуючи тяжкість вчинених злочинів та особу підозрюваного.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ще й тому, що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам виявлення та документування інших злочинних епізодів, вчинення інших злочинів аналогічного характеру, переховування від органу досудового розслідування та впливу на інших підозрюваних, що має доказове значення.

З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на інших підозрюваних та на розслідування кримінального провадження. Характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, норм закону, а також до цінності чужого майна.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу на тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам. А тому слідчий звернулась до суду з цим клопотанням.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Законний представник підозрюваного - ОСОБА_4 та психолог ОСОБА_7 підтримали заявлене клопотання та зазначили що зміна запобіжного заходу в інтересах неповнолітнього.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників процесу, слідчий суддя вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001805 від 23.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

04.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04.10.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 04.12.2025 включно.

В ухвалі слідчого судді на ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, зокрема,

-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

-не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Постановою керівника Київської міської прокуратури від 15.10.2025 року строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, до 20.11.2025.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, до яких пунктом 15 цієї статті віднесена змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій.

Частина 1 статті 200 КПК України визначає, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з частинами 2, 4 статті 200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

До клопотання додаються, зокрема, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Виходячи із змісту зазначених процесуальних норм, на сторону кримінального провадження - ініціатора клопотання покладається обов`язок доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог та підстав для їх задоволення.

Згідно зі ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з цим клопотанням слідчий зазначила, що ОСОБА_4 після повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту порушує обраний запобіжний захід та вчиняє інші злочини.

Стаття 492 КПК України передбачає, що за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність застосування тримання під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, аналізуючи зазначені слідчим ризики, слідчий суддя враховує, що ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість переховування від органу досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; знищення, сховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, інкриміноване ОСОБА_4 діяння відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає виключно позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останнього від органів досудового розслідування, суду.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Також, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню «Бекчиєв проти Молдови».

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не навчається в будь-якому навчальному закладі, як пояснила мати, він не дослухається до її думки, що вказує на відсутність стримуючих факторів щодо ненастання даного ризику та відсутність міцних соціальних зв`язків.

Також на переконання слідчого судді про наявність існування вказаного ризику свідчить і те, що інкримінований ОСОБА_4 злочин стосується вчинення корисливого злочину, спрямованого на заволодіння чужим майном повторно, що вказує на антисоціальну спрямованість підозрюваного та дає підстави для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 .

Крім того, надаючи оцінку можливості підозрюваним здійснення впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Крім того, з огляду на те, що підозрюваний веде бродяжницький спосіб життя, постійного місця проживання, роботи/навчання та сталих соціальних зв`язків не має, що свідчить про відсутність у нього будь-яких стримуючих чинників, які могли б гарантувати його належну процесуальну поведінку. Такий спосіб життя істотно підвищує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки місце його перебування може бути в будь-який момент змінено без повідомлення органів слідства, інкримінований злочин вчинений з корисливих мотивів, слідчий суддя вважає, що не виключений і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, після повідомлення про підозру ОСОБА_4 вчинив аналогічні кримінальні правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, вагомість доказів щодо його можливої причетності до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, значний суспільний резонанс, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість здійснення ним впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, порушення обраного запобіжного заходу, а тому, враховуючи викладене у слідчого судді відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про сімейні та соціальні зв`язки і спосіб життя, а також слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, наявністю реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В той же час, будь-яких даних на підтвердження не задовільного стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 або існування інших обставин, які б виключали можливість тримання під вартою останнього, слідчому судді не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, у клопотанні слідчий просить суд визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з огляду на високий ступінь ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пунцельт проти Чехії» (Punzelt v. Czech Republic) № 31315/96 від 25.04.2000 суд зазначив, що при визначенні розміру застави, крім майнового стану особи, слід враховувати майновий стан осіб, у групі з якими було вчинено злочин, а також можливість внесення застави іншими суб`єктами за договірними відносинами, зокрема, страхування, платоспроможність яких не пропорційна майновому стану особи.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, визначаючи розмір застави у даному випадку, слідчий суддя враховує конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема, і його майновий стан, майновий стан його родини, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких встановлено при розгляді клопотання, та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп., що буде достатнім стримуючим фактором, щоб запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001805 від 23.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 04.10.2025 року на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою встановити в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 листопада 2025 рокувключно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 06.11.2025 у справі №761/46204/25.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання/або місце навчання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному провадженні;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) громадянин України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд із України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом, але в межах строку досудового розслідування.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1