17.10.2025 Справа № 363/2283/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000182 відомості про яке внесені до ЄРДР 06.03.2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгородівка Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, утриманців не маючого, працюючого монтажником ТОВ «ФОРА», на обліках у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуваючого, інваліда 3 групи загального захворювання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу № 27 о/с від 01.02.2025 Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 призначено на посаду старшого інспектора відділу реагування патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції.

У той же час, відповідно до наказу № 27 о/с від 01.02.2024 Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції.

Відповідно до п.1 Примітки до ст. 364 КК України, інспектори ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є особами, які постійно здійснюють функції представників Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим вони є службовими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон), Національна поліція України (далі поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно до ст. 2 Закону, завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Принципами діяльності поліції відповідно до ст.ст. 6-9 Закону є верховенство права, дотримання прав і свобод людини, законність, відкритість та прозорість.

Згідно ст. 23 Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Водночас, ОСОБА_5 умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 06.03.2025 точно часу не встановлено, але не пізніше 12 год. 11 хв. перебуваючи у салоні службового автомобіля патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції марки «Mitsubishi» моделі «Outlander» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 на синьому фоні 10 регіон, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи наявність кримінальної відповідальності за пропозицію та надання службовій особі неправомірної вигоди, діючи з метою уникнення доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив отримати сприяння від працівників поліції, а саме від старшого інспектора відділу реагування патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_6 та інспектора відділу реагування патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_7 , шляхом пропозиції та надання останнім неправомірної вигоди.

Так, інспекторами відділу реагування патрульної поліції, а саме: старшим інспектором ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_6 та інспектором ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_7 , які перебували в складі екіпажу «Зміна - 14» на службовому автомобілі марки «Mitsubishi» моделі «Outlander» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 на синьому фоні 10 регіон, було зупинено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому, під час перевірки документів та перевірки за інформаційно-комунікаційною системою «Інформаційний портал Національної поліції України» встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06.03.2025 точно часу не встановлено, але не пізніше 12 год. 11 хв. ОСОБА_5 було повідомлено про необхідність проїзду до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.03.2025 точно часу не встановлено, але не пізніше 12 год. 11 хв. у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди працівникам поліції, а саме старшому інспектору відділу реагування патрульної поліції капітану поліції ОСОБА_6 та інспектору відділу реагування патрульної поліції капітану поліції ОСОБА_7 за не вчинення цими службовими особами дій, з використанням надання їм службового становища з метою уникнення доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

У подальшому, будучи неодноразово попередженим старшим інспектором відділу реагування патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_6 та інспектором відділу реагування патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, ОСОБА_5 перебуваючи у салоні службового автомобіля патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції марки «Mitsubishi» моделі «Outlander» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 на синьому фоні 10 регіон, за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи наявність відповідних повноважень у старшого інспектора відділу реагування патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції капітана поліції ОСОБА_6 та інспектора відділу реагування патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції капітана поліції ОСОБА_7 запропонував та надав останнім неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів загальною сумою 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, зокрема банкноти у кількості 4 штуки, купюра номіналом 500 гривень у кількості 1 шт., купюра номіналом 200 гривень у кількості 2 шт., купюра номіналом 100 гривень у кількості 1 шт. поклавши їх на консоль між водійським та переднім пасажирським сидінням в салоні службового автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Outlander» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 на синьому фоні 10 регіон, за не вчинення цими службовими особами дій, з використанням наданого їм службового становища, з метою уникнення доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після зазначених неправомірних дій ОСОБА_5 , інспектором відділу реагування патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції капітаном поліції ОСОБА_7 здійснено повідомлення на спеціальну лінію «102» з метою виклику слідчо-оперативної групи та подальшого документування факту пропозиції та надання працівнику поліції громадянином ОСОБА_5 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

В судовому засіданні під час роз`яснення суті обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суд, що суть обвинувачення йому зрозуміла, провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення безумовно, беззастережно та беззаперечно визнає у повному обсязі, щиро кається, підтверджує обставини та факти, викладені в обвинувальному акті, будь-якого тиску чи примусу під час досудового розслідування та судового провадження на нього не здійснювалося.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, безумовно та беззаперечно визнає провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро кається та не оспорює обставини та факти, викладені в обвинувальному акті, підтверджує їх достовірність, відповідність об`єктивній дійсності, прокурор під час визначення порядку дослідження доказів по справі, просив суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідити матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У відповідності до вимог процесуального законодавства судом було роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом було роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити відповідні обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що зміст ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілий, заперечень проти недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він не має, про що також надав суду відповідну заяву.

Судом у судовому засіданні було встановлено добровільність позиції обвинуваченого, правильність розуміння ним тих обставин та фактів вчиненого кримінального правопорушення, проти не дослідження яких він не заперечує, а також правильність усвідомлення ним обмеження права на апеляційне оскарження.

Внаслідок цього відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визначив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , а також дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав суду покази та зазначив, що безумовно та беззаперечно погоджується з обставинами та фактами, які викладені в обвинувальному акті, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України визнає у повному обсязі, щиро кається у скоєному, та просить обмежитись мінімальним покаранням не пов`язаним з позбавленням чи обмеженням волі, у вигляді штрафу, який він зможе сплатити, оскільки офіційно працевлаштований. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що більше не допустить подібної протиправної поведінки.

Щодо скоєння ним кримінального правопорушення зазначив, що дійсно 06.03.2025 року приблизно о 12 год. він перебував у с. Хотянівка, Київської області, Вишгородського району, на вул. Піщана, де був зупинений працівниками поліції. Під час перевірки працівниками поліції його документів, останні йому повідомили, що він знаходиться у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його потрібно туди доставити. Перебуваючи у салоні службового автомобіля працівників поліції, він з метою уникнення доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав працівникам поліції неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 1000 грн., які поклав між водійським та переднім пасажирським сидінням автомобіля працівників поліції. Йому дійсно неодноразово роз`яснювалось працівниками поліції про настання кримінальної відповідальності за надання службовим особам неправомірної вигоди, однак він побоючись, що його буде доставлено до ТЦК та СП, наполягав на наданні працівникам поліції цих грошових коштів, після чого останні викликали на місце події слідчо оперативну групу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями, які виразилися у пропозиції та наданні службовій особі, неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Суд доходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України. Вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, суд вважає доведеною.

Відповідно до положень ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону і зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, має виходити з того, що ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачає не тільки вираховування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, але і індивідуальних особливостей та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 369 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, а також конкретні обставини та факти вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Новгородівка Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має середню освіту, розлучений, утриманців не має, офіційно працевлаштований - працює монтажником ТОВ «ФОРА», на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є інвалідом 3 гр. загальне захворювання, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, активної участі у житті територіальної громади не приймає.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не становить небезпеки для суспільства, наявність пом`якшуючих покарання обставин та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

В межах даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався. Учасники судового провадження не заявляли клопотання про обрання запобіжного заходу.

Кримінальним правопорушенням шкоди не заподіяно, цивільний позов не подавався.

Процесуальні в межах кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ст. 96-2 КК України до грошей, які були предметом кримінального правопорушення застосовується спеціальна конфіскація.

Суд вважає за необхідне правову долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України та ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувавши спеціальну конфіскацію.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373-374, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 10.03.2025 року у справі №363/1235/25 у кримінальному провадженні №0000182 від 06.03.2025 року на грошові кошти загальною сумою 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, зокрема банкноти у кількості 4 штук купюрами номіналом 500 гривень - ХИ5782100; 200 гривень - ВЛ5340411; 200 гривень - AC5886804; 100 гривень - УЙ1697969 - скасувати.

До речових доказів, а саме: грошових коштів загальною сумою 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, зокрема банкноти у кількості 4 штук купюрами номіналом 500 гривень - ХИ5782100; 200 гривень ВЛ5340411; 200 гривень - AC5886804; 100 гривень - УЙ1697969, які були вилучені та поміщені до спеціального пакету з індивідуальним номером: CRI 1199574, доступ до якого обмежено, та перебувають на відповідальному зберіганні у начальника слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_8 - застосувати спеціальну конфіскацію на підставі п. 3 ч. 1 ст. 96-1 КК України та конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1