Справа № 644/ 1143 /26
н/п 1-кс/644/ 204 /26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області,

У С Т А Н О В И В:

09.02.2026 ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова із заявою з якої вбачається, що 08.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова до ЄРДР за № 0000024 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і досудове розслідування за яким проводиться дізнавачем ОСОБА_3 .

Заявником зазначено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від 02.01.2026 року була відкрита ухвала №644/12528/25, в якій чітко відображено поліції внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно заяви від 23.12.2025 року про вчинення кримінального злочину за ст. 121, 189, 190, 345, 347, 350, 352 КК України.

В обґрунтування скарги, ОСОБА_2 зазначив, що відповідальні особи ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області внесли відомості до ЄРДР, в порушення ухвали слідчого судді, лише щодо кримінального проступку за ч. 1 ст. 190 КК України і не внесли відомості про вчинення злочинів за іншими статтями, а саме ст. ст. 121, 189, 190, 345, 350, 352, 355 КК України. 09.01.2026 ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про передачу кримінального провадження з сектору дізнання до слідчого відділу, вважаючи, що досудове розслідування повинно проводитись слідчим, а не дізнавачем. Натомість, зазначене клопотання 21.01.2026 розглянуте дізнавачем, а не слідчим і в його задоволенні йому відмовлено.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_2 просить повторно розглянути слідчим його клопотання від 09.01.2026 р., особисту увагу звернути на ст. 11 КПК України, що принижує гідність, примушують до дій які вигідні даним особам, використовують службові повноваження в політичних, особистих цілях, порушують його права, свободу, інтереси під час здійснення кримінального провадження.

До заяви додано копію заяви про вчинення злочину, зареєстровану 05.11.2025 відносно ТОВ «ТЕЦРП» за ст. ст. 121, 189, 190, 345, 350, 352, 355 КК України, копію клопотання від 09.01.2026 року про передачу кримінального провадження до слідчого відділу ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, копію повідомлення заступника начальника СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 10.01.2026 року про розгляд клопотання та підслідність кримінального провадження органу дізнання, копію повідомлення начальника ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 23.01.2026 про внесення відомостей до ЄРДР за № 0000024 від 08.01.2026, на підставі ухвали слідчого судді за ч. 1 ст. 190 КК України, дізнавач ОСОБА_7 , копію постанови дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 21.01.2026 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого.

Таким чином, у своїй скарзі ОСОБА_2 фактично оскаржує дії органу досудового розслідування і в тому числі дізнавача у зв`язку з незміною кваліфікації в кримінальному провадженні за № 0000024 від 08.01.2026 за ч. 1 ст. 190 КК України оскільки вважає, що наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 121, 189, 190, 345, 347, 350 КК України, а отже на його думку досудове слідство повинен здійснювати слідчий і він же повинен був розглядати клопотання.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді, заява передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 09.02.2026.

Дослідивши зміст поданої скарги та перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Це положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (частина третя статті 26 КПК України).

Порядок оскарження учасниками кримінального провадження на досудовому провадженні рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді, регламентований ст. 303 КПК України, частина 1 даної норми містить їх вичерпний перелік.

За змістом поданої заяви вбачається, що заявник не погоджується із визначенням органу досудового розслідування, як органу дізнання, також не погоджується із відмовою в задоволенні його клопотання про передачу кримінального провадження до органу слідства.

Предметом оскарження до слідчого судді може бути відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає 1) у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, 2) у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, 3) у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_2 не погоджується з правовою кваліфікацією кримінального провадження по якому проводиться дізнання та з порядком розгляду його клопотання від 09.01.2026.

Однак з відповіді від 10.01.2026 заступника СД ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 яка надана на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що за результатами розгляду клопотання (Д-314 від 09.01.2026) його повідомлено про долучення клопотання до матеріалів кримінального провадження № 0000024 від 08.01.2026 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Заявнику роз`яснено, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а тому підслідна органу дізнання, у зв`язку з чим неможливе передання кримінального провадження за підслідністю до слідчого відділу.

З постанови дізнавача від 21.01.2026 про відмову у задоволенні клопотання вбачається, що ним розглянуто заяву потерпілого ОСОБА_2 в кримінальному провадженні № 0000024 за ч. 1 ст. 190 КК України, про те, що останній 09.01.2026 звернувся з клопотанням про передання кримінального провадження з сектору дізнання до слідчого відділу у зв`язку з наявністю ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 121, 189, 190, 345, 347, 350 КК України.

Отже, клопотання ОСОБА_2 розглянуто в порядку ч. 1 ст. 220 КПК України в межах кримінального провадження № 0000024 від 08.01.2026 за ч. 1 ст. 190 КК України, уповноваженою на те особою - дізнавачем. Дізнавач здійснив процесуальне реагування на це клопотання - виніс постанову, як того вимагає ч. 2 ст. 220 КПК України.

Відмова у задоволенні вимоги клопотання ОСОБА_2 оформлена постановою, не може розцінюватися як бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п.1 ч.1ст. 303 КПК України).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що до слідчого судді може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Однак, така процесуальна дія як зміна правової кваліфікації з одного складу кримінального правопорушення на інший не є слідчою дією в розумінні вимог КПК України, тому процесуальне рішення, яким відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , не може бути оскарженим до слідчого судді в порядку ст. 308 КПК України.

Можливість оскарження такого рішення на досудовому провадженні не передбачена. Перелік слідчих (розшукових) дій наведений в главі 20 КПК України і до вказаного переліку зміна правової кваліфікації кримінальних правопорушень - не відноситься.

Як передбачено, ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований ст. 214 КПК України та Положенням про ЄРДР, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Пункт 5 ч. 5 ст.214 КПК України містить поняття «попередня правова кваліфікація».

Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події.

Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).

Здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями дізнавача, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК України не передбачено.

Самостійне визначення особою у заяві про злочин наявності певної статті КК України та бажаної кваліфікації кримінального правопорушення не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме це кримінальне правопорушення. Крім того, дізнавач, слідчий, прокурор не зобов`язані вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації. Той факт, що кримінальне провадження № 0000024 зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, яку заявник вважає правильною.

Щодо вимоги ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого повторно розглянути його клопотання від 09.01.2026 і прийняти процесуальне рішення по клопотанню про зміну кваліфікації, переглянути правову кваліфікацію кримінального правопорушення і у зв`язку з цим вирішити питання про передачу кримінального провадження з сектору дізнання до слідчого відділу ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, слідчий суддя зазначає наступне.

Виходячи з вимог ст. ст. 40, 40-1 КПК України, а також положень Розділу III Глави 19 КПК України слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області не наділений повноваженнями приймати рішення в межах досудового розслідування у формі дізнання.

Враховуючи наведене вище, вимоги скарги ОСОБА_2 не ґрунтуються на положеннях ч. 1 ст. 303 КПК України та не належать до компетенції слідчого судді загального місцевого суду і не відносяться до питань, регламентованих главою 26 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Окрім того, предметом оскарження до слідчого судді може бути відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Перелік слідчих (розшукових) дій наведений в главі 20 КПК України, та зміна органу досудового розслідування, зміна правової кваліфікації кримінальних правопорушень до переліку слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій не віднесено.

Та здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями дізнавача, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК України не передбачено.

Таким чином, зі змісту скарги ОСОБА_2 встановлено, що в ній не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням наведеного, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчисляється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1