Справа № 489/3165/23
Кримінальне провадження №1-кп/489/397/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 р. м. Миколаїв

Вступна частина

Інгульський районний суд м. Миколаєва, головуючий - суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження 0000511 від 27.04.2023.

Обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України стосовно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чернігів Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, офіційно не працюючого, жителя АДРЕСА_1 .

Сторони: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 .

Мотивувальна частина

27.04.2023 приблизно о 12:50 ОСОБА_3 знаходячись за адресою м. Миколаїв, проспект Миру, 42, діючи в умовах воєнного стану, діючи за раптово виниклим умислом направленим на відкрите викрадення чужого майна намагався вирвати з руки потерпілого ОСОБА_7 та заволодіти пакетом з речами. Однак із-за опору останнього, потягнув та розірвав пакет, з якого випав гаманець, який ОСОБА_3 підняв і залишив місце події з викраденим майном. Таким чином ОСОБА_3 з корисливих мотивів відкрито викрав гаманець, який для потерпілого матеріальної цінності не представляв, в якому знаходились грошові кошти в сумі 364 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на суму 364 грн.

Цими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та беззастережно щодо пред`явленого обвинувачення, яке було визнано судом доведеним. Висловив жаль щодо скоєного. Пояснив, що перебував на стаціонарному лікуванні у офтальмологічній лікарні поряд з місцем події, де незадовго напередодні події у нього видалили одне око і йому було дуже зле, на нього зненацька найшло якесь запаморочення , внаслідок чого він скоїв вказаний злочин. Потім убіг у лікарню, гаманець відніс до палати і заховав під матрац. Потерпілого він раніше не знав. Проживає з дружиною за місцем реєстрації, а також на тривалий час виїжджає до іншого села через потребу догляду своєї хворої тещі.

Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду заяву від 25.04.2025, в якій просив проводити судовий розгляд без його участі, в які зазначив що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, просив призначити покарання на розсуд суду.

Згідно письмових доказів вбачається таке:

З протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_7 від 27.04.2025: у нього цього ж дня приблизно о 12:50 біля будинку по АДРЕСА_2 невідомий чоловік приблизно 40 років відкрито викрав гаманець, заподіявши шкоду у 400 грн.

27.04.2023 з 14:10 слідчий здійснив огляд місце події - ділянки місцевості за вказаною адресою, де слідів боротьби або інших матеріальних слідів злочину виявлено не було.

27.04.2023 потерпілий ОСОБА_8 за фотознімками впізнав ОСОБА_3 як грабіжника який шляхом ривка викрав у нього гаманець.

11.05.2023 свідок ОСОБА_9 впізнала за фотознімками ОСОБА_3 як чоловіка який заходив за потерпілим у магазин 27.04.2023 приблизно о 12:30.

27.04.2023 свідок ОСОБА_10 впізнала за фотознімками ОСОБА_3 як грабіжника за встановлених вище обставин.

27.04.2023 свідок ОСОБА_11 і 15.05.2023 свідок ОСОБА_12 впізнали за фотографіями ОСОБА_3 як особу яка проходила лікування в офтальмологічні лікарні по вул. Миколаївській, 10, м. Миколаєва у відділенні мікрохірургії в палаті 404.

За протоколом огляду від 27.04.2023 палати 404 вказаного відділення вказаної лікарні на ліжку хворого було виявлений і вилучений спортивний одяг і гаманець з грошовою сумою 364 грн.

28.04.2023 слідчий за участю потерпілого ОСОБА_7 двічі провів впізнання гаманця з грошовою сумою 364 грн., вилученого в палаті 404, який потерпілий впізнав як викрадений у нього. Також того ж дня слідчий за участі потерпілого провів впізнання спортивного одягу бувшого вжитку (синього кольору кофта з написом Pantne та штани за написом Posthi) як належного грабіжнику.

Крім показів обвинуваченого, з оглянутого 03.05.2023 слідчим і складеного протоколу огляду відеозапису від 27.04.2023 камер зовнішнього спостереження, розташованих на об`єкті поруч з місцем події (проспект Миру, 42/1), протягом 2 хвилин вбачається рух обвинуваченого за потерпілим, а потім через нетривалий час біг обвинуваченого в зворотному напрямку і за ним - потерпілого.

Обставини доведеного обвинувачення також відповідають змісту показів і дій обвинуваченого при проведенні з ним слідчого експерименту від 04.05.2023.

Обвинувачений має статус учасника бойових дій з 2016 року. За характеристиками з місця проживання обвинувачений проживає з дружиною, шкідливих звичок не має, позитивно характеризується, від односільчан на нього скарг не надходило. У вересні 2023 йому присвоєна безстроково 3 група інвалідності через видалення у квітні 2024 одного ока, що пов`язане з проходженням військової служби після початку повномасштабного вторгнення росії.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому (виявилось послідовному осуді свої поведінки), активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування і в суді (що підтверджується визнанням ним своєї вини від початку притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу його участю у слідчих діях; дачі викривальних себе показів при проведенні слідчих дій при досудового розслідуванні та залишенням цієї ж процесуальної позиції в суді). Сукупність цих обставин в купі з однократністю вчиненого злочину, виключно позитивної характеристики обвинуваченого, наявністю у нього інвалідності отриманої внаслідок проходження військової служби, сталих сімейних та соціальних зв`язків, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Вивчення особи обвинуваченого дає підстави для висновку, що навіть мінімальна межа передбаченого законом покарання за ч. 4 ст. 186 КК України - 7 років позбавлення волі - є надмірною для досягнення мети застосування покарання (ч. 2 ст. 50 КК України), а тому його виправлення та перевиховання можливо досягти меншим покаранням, ніж передбачено санкцією кримінального закону, що також призведе і до економії ресурсів держави.

Тому суд вважає за можливе, призначаючи обвинуваченому покарання, застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити основне покарання за ч. 4 ст. 186 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини цього Кодексу за вказаний злочин, в розмірі 5 років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, вправі прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Сукупність встановлених обставин (істотне зниження ступеню тяжкості тяжкого злочину, відсутність претензій у потерпілого до обвинуваченого, а також відсутність публічно-юридичних претензій до обвинуваченого протягом тривалого розгляду даної справи, не перебування обвинуваченого на наркологічному або психіатрічному обліках), дають підстави для обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального застосування до нього покарання у виді позбавлення волі з призначенням проте максимального іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_3 був затриманий 27.04.2023, звільнений з під варти, застосованої в якості запобіжного заходу, у зв`язку із внесенням застави 03.05.2023.

Згідно ст. 100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.

Резолютивна частина

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання зі зниженням його нижче від найнижчої межі у розмірі 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді застави до набрання вироком законної сили не змінювати. Заставу за ОСОБА_3 в розмірі 53680 грн. після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_13

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 період з його затримання і поміщення під варту та до звільнення з-під варти, тобто з 27.04.2023 до 03.05.2023 включно, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Речові докази: синього кольору кофта з написом Pantne та штани за написом Posthi - повернути ОСОБА_3 (квитанція 596), скасувавши в день набрання вироком законної сили арешт накладений на ці речі ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.05.2023, оптичний носій - зберігати в матеріалах судового провадження. Гаманець потерпілого ОСОБА_7 з грошовою сумою 364 грн. - залишити в розпорядженні потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1