Справа № 404/753/26
Номер провадження 1-кс/404/358/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м.Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду м.Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000175, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 звернулась до суду із клопотанням у кримінальному провадженні №0000175 від 24.01.2026, яке погоджено прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно до заявленого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 24.01.2026 приблизно о 01 год. 48 хв., тобто під час комендантської години, перебуваючи в місті Кропивницькому, по вулиці Романа Майстерюка, діючи з прямим умислом, достовірно знаючи уражаючу здатність бойової гранати, тобто, що вона є предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, грубо порушуючи громадський порядок і спокійні умови відпочинку мешканця будинку АДРЕСА_2 , з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, з метою продемонструвати власну зверхність, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві елементарні норми і правила поведінки, норми моралі, безпричинно, не маючи реальних приводів та підстав для застосування предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, дістав із зовнішнього кармана куртки в яку він був одягнений, оборонну осколкову ручну гранату типу «Ф-1», демонструючи байдужість до безпеки мешканців вулиці АДРЕСА_2 , вставив палець в кільце запобіжника вказаної гранати, та достовірно знаючи, що знаходиться в житловому масиві з приватними будинками, витягнув запобіжне кільце вказаної гранати, викинув її в бік житлового будинку АДРЕСА_2 , що призвело до її детонації, та пошкодження зовнішнього фасаду будинку та вікна, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створивши реальну загрозу для життя та здоров`я мешканців зазначеної вулиці, що порушило нормальні умови життя, та їх фізичну безпеку.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

24.01.2026 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

24.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Необхідність задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий мотивує наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту клопотання вбачається, що обґрунтованість підозри сторона обвинувачення підтверджує матеріалами службового розслідування та доданими до нього матеріалами, показаннями військовослужбовців, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий ОСОБА_4 під час розгляду клопотання посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, просила його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечила наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, заперечувала проти задоволення клопотання та просила обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За правилами ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під розумною підозрою у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, слід розуміти "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Harav. United Kingdom of 16 October від 2001, «Нечипорук і Йонкало проти України» 2011) та ситуацію, коли сукупність представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі неможливо стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення обвинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Окрім того, варто зазначити, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньою для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Наявність обґрунтованої підозри на ранній стадії досудового розслідування на переконання слідчого судді підтверджується на підставі досліджених копій документів, які долучені до клопотання, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколами допитів потерпілої та свідків, протоколами огляду місця події, протоколом огляду предмета, довідкою про категорії вибухонебезпечності виявлених вибуховим матеріалів.

Тож дослідивши докази, надані в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тому до нього можливо застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням наступних обставин.

Слідчий суддя зазначає, що сама по собі тяжкість вчиненого злочину, не є підставою для задоволення клопотання, проте у сукупності з іншими обставинами є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Водночас, згідно з вимогами ст.178 КПК України слідчим суддею при вирішенні клопотання про обрання запобіжного також встановлено та враховано такі фактичні обставини:

- ОСОБА_6 неодружений, не працевлаштований, інших осіб, у тому числі малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має відтак достатні сталі соціальні зв`язки відсутні;

- як вбачається з матеріалів клопотання, місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 знаходиться неподалік місця вчинення злочину (в одному населеному пункті), що не виключає можливості незаконного впливу підозрюваного на потерпілу чи свідків у кримінальному провадженні.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, які наведені раніше, оцінюючи вагомість наявних доказів та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватими у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, тяжкість висунутого обвинувачення, особу підозрюваного, зокрема, відсутність сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи або навчання, оцінюючи ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що останній мав при собі осколкову ручну гранату типу «Ф-1», суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Отже, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, доведеною наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу або свідків у кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення (п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Вищезазначені обставини є необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання слідчого судді не гарантує запобігання цим ризикам. Відтак, зважаючи на раніше викладене, зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, слідчий суддя задовольняє клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо визначення чи не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя, окрім врахування обставин та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , також враховує особу підозрюваного, його вік, матеріальний стан. Відтак, відповідно до положення ч.5 ст.182, ч.ч.3-4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує те, що підозрюваний має вищу освіту, раніше не судимий, має постійне місце проживання, тому вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120 гривень, та узгоджується зі змістом ст.182 КПК України.

При визначенні суми застави, слідчим суддею враховується, що застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Керуючись ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 год. 00 хв. 24.01.2026 року.

Строк дії ухвали та тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 визначити до 17 год. 00 хв. 24.03.2026 року.

Визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 133120 грн., яка може бути внесена на рахунок отримувача №UA5002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_6 .

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 до 17 год. 00 хв. 24.03.2026 року виконувати наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, за умови сплати застави, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а слідчим суддею, судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Фортечного районного

суду м.Кропивницького ОСОБА_1