провадження № 1-в/208/710/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське письмове клопотання начальника Заводського районного відділу Філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_5 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 25 листопада 2024 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:

30.10.2025 року начальник Заводського районного відділу Філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтовано тим, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.07.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строкол на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік, на підставі ст. 76 КК України, суд зобов`язав засудженого: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

06.06.2025 року розпорядження та вирок суду, який набрав законної сили, надійшли на виконання до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області. У цей же день засуджений був поставлений на облік, відносно нього зведена особова справа № 54/ЗВП/2025.

Одразу на адресу засудженому, зазначену у вироку суду, як місце проживання, було скеровано виклик до уповноваженого органу з питань пробації з вимогою прибути до Заводського районного відділу 10.06.2025 року.

Однак на зазначену дату засуджений не прибув, про причини, які унеможливлювали його прибуття до Заводського відділу пробації останній не повідомив.

11.06.2025 року на адресу ОСОБА_6 повторно було направлено виклик на 13.06.2025 року, однак у вказану дату засуджений також не прибув до уповноваженого відділу пробації, причини його неявки не відомі.

16.06.2025 року співробітником відділу був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки місця проживання ОСОБА_6 .. В ході перевірки адреси встановлено, що будинок перебуває в захаращеному, непридатному для проживання стані, відсутні вікна, двері, будь-які меблі. Опитана сусідка з будинку АДРЕСА_2 , яка відмовилась надавати свої анкетні дані та писати письмові пояснення, однак в усній бесіді повідомила, що за вищевказаною адресою іноді приходив ОСОБА_6 , однак останній раз вона бачила його більше місяця тому, можливе місце перебування його не відоме.

Того ж дня, 16.06.2025 року інспектором було здійснено дзвінок на номер дільничному інспектору, офіцеру поліції ОСОБА_7 з метою з`ясування факту проживання та можливого місця перебування ОСОБА_6 , який в ході бесіди повідомив, що останній приблизно місяць тому був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 на запит інспектора пробації, ОСОБА_6 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Магдалинівка).

При повторному виході за адресою проживання засудженого ОСОБА_6 , 09.07.2025 року останній також був відсутній за вказаною у вироку адресою. Відповідно пояснень сусідів з будинку АДРЕСА_2 , які відмовилися писати письмові пояснення, однак в бесіді повідомили, що ОСОБА_6 бачили приблизно два місця тому.

09.07.2025 року Заводським районним відділом відносно ОСОБА_6 були розпочаті першочергові розшукові заходи.

Вжитими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_6 не виявилося можливим, у зв`язку з чим, 21.08.2025 року до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області направлено клопотання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 зник з місця проживання, порушив обов`язок, покладений на нього вироком суду, встановити його місце перебування на даний момент не вдалося, просить суд вирішити питання про скасування звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.11.2024 року.

В судовому засіданні представник органу з питань пробації ОСОБА_4 подане клопотання підтримала, зазначила, що 18.11.2025 року засуджений ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння був доставлений до Заводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання у вигляду випробувального терміну та йому роз`яснено обов`язки, покладені на нього вироком суду. В засудженого були відібрані всі необхідні документи та він почав писати пояснення, однак в ході написання пояснень сильно розлютився, оскільки потрібно було багато писати, розвернувся та покинув кабінет відповідальної особи відділу пробації та більше не повернувся. Дописувати пояснення відмовився.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання відділу пробації та просив суд його задовільнити, оскільки засуджений ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, що є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом основного покарання.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, доставлений працівниками поліції чи органом пробації до зали суду не був. Причини його неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд дійшов наступного висновку.

За ч.ч.1-4 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1 КПК України).

Зокрема, ч.1 ст.539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п.3 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що вироком Заводського районногосуду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.11.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покладено наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

06.06.2025 року Заводським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» вирок суду від 25.11.2024 року одержаний та прийнятий до виконання.

Відповідальною особою центру пробації неодноразово на адресу засудженого, зазначеної у вирку суду направлялися виклики до уповноваженого виклику центру пробації, однак ОСОБА_6 жодного разу до органу пробації не прибув.

При вохиді відповідальних осіб органу пробації за місце проживання засудженого ОСОБА_6 було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 приміщення перебуває у не житловому стані і зі слів мешканців сусіднього будинку, яких саме не відомо, вбачається, що ОСОБА_6 періодично приходить за вказаною адресою, однак останні 1-2 місця його не бачили.

З метою встановлення місця знаходження засудженого ОСОБА_6 відділом органу пробації були розпочаті першочергові розшукові дії.

Вжитими заходами відділу пробації встановити місце перебування ОСОБА_6 не вдалося, у зв`язку з чим до Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області було направлено клопотання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових дій відносно засудженого ОСОБА_6

18.11.2025 року засудженого ОСОБА_6 було доставлено до уповноваженої особи Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр Пробації», де його під підпис ознайомлено з умовами та порядком відбування покарання у вигляді випробувального терміну та роз`яснено права та його обов`язки.

Як вбачається з наданих ним пояснень, він разом з цивільною дружиною проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, вбачається, що ОСОБА_6 лише 18.11.2025 року був ознайомлений під підпис про порядок та правила відбування призначеного йому вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.11.2024 року покарання у вигляді випробувального терміну строком на 1 рік.

Тобто до 18.11.2025 року він не був обізнанмй з умовами відбування покарання та графіком явки до відповідного органу пробації для реєстрації, а відтак в нього був відсутній будь-який умисел ухилятися від явки до органу пробації та порушення виконання покладених на нього вироком суду обов`язків.

Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням, регламентована у ст. 166 КВК України.

Зокрема частиною 4 ст. 166 КВК України передбачено, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (ч. 6 ст.166 КВК України).

Ця норма закону щодо підстав для направлення подання відповідає вимогам ч. 2 ст. 166 КВК України, тобто підставою для направлення подання до суду і, відповідно підставою для скасування судом перебігу іспитового строку, є невиконання засудженим обов`язків, після чого до нього має бути застосовано письмове попередження, і якщо засуджений й надалі продовжує не виконувати обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, подання може бути направлено до суду. Направлення ж подання до суду без письмового попередженням є порушенням вимог ст. 166 КВК України.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно статті 62 Конституції України,особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Проте матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_6 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.

Відповідно до ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, саме на уповноважений орган з питань пробації покладено обов`язок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органом з питань пробації на даний час не доведено свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим ОСОБА_6 покладеними на нього судом обов`язків, а також обставин, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Суд, вислухавши прокурора, інспектора, вивчивши матеріали подання, вважає, що представником органу пробації надано недостатньо доказів для того, щоб скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання, сам засуджений ОСОБА_6 . Відомості про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної чи адміністративної відповідальності у суді відсутні, матеріали, додані до подання їх також не містять.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.158 КВК України та ст.ст. 342-368, 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням для відбування покарання в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.11.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Заводський районний суд міста Кам`янського.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 25.11.2025 року о 16:00 год.

Суддя ОСОБА_1