Провадження № 1-кп/686/2030/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001253 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

Адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , 11.12.2025 р. звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зняти арешт, що був накладений у рамках означеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2025 р., на належний ОСОБА_9 транспортний засіб марки та моделі «Audi Q7», р.н. НОМЕР_1 , з яким були проведені всі необхідні дії, а також експертні дослідження, тому немає підстав утримувати вказаний автомобіль на штраф майданчику.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення вказаного клопотання не заперечив, оскільки на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту, накладеного на вказаний автомобіль.

Обвинувачена, її захисник та потерпілий у вирішенні питання щодо скасування вказаного арешту поклались на думку суду та будь-яких заперечень щодо задоволення вказаного клопотання не висловили.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для задоволення вищеозначеного, поданого представником третьої особи, клопотання та скасування вказаного арешту майна, з огляду на таке.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки та моделі «Audi Q7», р.н. НОМЕР_1 , являється ОСОБА_10 , який уповноважив на представництво своїх інтересів адвоката ОСОБА_7 (діє відповідно до ордеру на надання правничої допомоги серії ВХ №1111038 від 05.12.2025 р.), тобто останній є тією особою, яка має право звертатись з клопотанням, в порядку ст.174 КПК України, про скасування арешту, накладеного на належне ОСОБА_11 майно.

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження №0001253, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2025 р., було накладено арешт, із тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, окрім іншого, й на належний ОСОБА_11 автомобіль марки та моделі «Audi Q7», р.н. НОМЕР_1 , який 27.04.2025 р. було вилучено, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, поміщено на майданчик тимчасового утримування транспортних засобів НПУ ГУНП в Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул.Шухевича,120Д) та визнано речовим доказом.

Правовою підставою для накладення на це майно арешту, стала необхідність збереження, як речового доказу, вказаного транспортного засобу, який був необхідний для проведення під час досудового розслідування відповідних експертних досліджень.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001253 закінчено, оскільки прокурор, в порядку ст.291 КПК України, звернувся до суду з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, і зазначене кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Вказаний обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів у кримінальному провадженні свідчать про те, що всі необхідні слідчі дії з автомобілем марки та моделі «Audi Q7», р.н. НОМЕР_1 , були проведені, зокрема, цей транспортний засіб, було оглянуто, проведено експертизу його технічного стану, досліджено й модуль безпеки цього автомобіля, а також, у рамках кримінального провадження проведено транспортно-трасологічні експертизи і експертизу обставин та механізму ДТП, а тому, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи інтереси власника майна, суд приходить до висновку, що на даний час потреба у подальшому накладенні арешту на вищеозначений транспортний засіб відпала, що також узгоджується з позицією прокурора, який не заперечив щодо скасування арешту, накладеного на належний ОСОБА_11 автомобіль.

При скасуванні арешту, накладеного на вищеозначений речовий доказ, з урахуванням означеної позиції представника сторони обвинувачення, судом було взято до уваги й положення ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Враховано судом і та обставина, що подальше збереження арешту, накладеного на належний третій особі автомобіль, порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна та завданням кримінального провадження, і потягне за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

Позбавлення ОСОБА_12 права вільного володіння належним йому майном, в даному випадку, суттєво порушує особисті інтереси особи, яка не є обвинуваченим у кримінальному провадженні, та тривалий час позбавлена можливості користуватись його транспортним засобом. Тоді як стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларує право кожної фізичної або юридичної особи вільно володіти своїм майном.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про те, що можливо скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2025 р. (справа №686/11594/25) у кримінальному провадженні №0001253, на належний ОСОБА_9 транспортний засіб марки та моделі «Audi Q7», р.н. НОМЕР_1 , оскільки відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відносно вказаного автомобіля, у зв`язку з чим, подане в інтересах ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.22, 100, 171, 174 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2025 р. (справа №686/11594/25) у кримінальному провадженні №0001253, на належний ОСОБА_9 транспортний засіб марки та моделі «Audi Q7», р.н. НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є обов`язковою для виконання і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя