УХВАЛА

17 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 643/3048/23

провадження № 51-824 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевірила касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 січня 2025 року і

встановила:

Захисник ОСОБА_4 раніше звертався з касаційною скаргою на згадані вирок та ухвалу. Цю скаргу, через її невідповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі - Суд) ухвалою від 10 березня 2025 року залишив без руху і надав строк для усунення недоліків. Попри отримання вказаної ухвали, нової касаційної скарги захисник не подав, тому Суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, 9 червня 2025 року повернув первинне звернення особі, яка його подала.

Надалі ОСОБА_4 порушував питання поновлення строку касаційного оскарження судових рішень і Суд, спираючись на статті 113, 116, 117, п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, ухвалою від 30 вересня 2025 року відмовив скаржнику в поновленні пропущеного строку.

Захисник знову звернувся з касаційною скаргою, заявивши клопотання про поновлення строку оскарження вироку та ухвали, причини пропуску якого мотивує тим, що перебування засудженого в Покровській спеціалізованій туберкульозній лікарні № 17 ускладнює комунікацію та узгодження позиції з останнім.

Перевіривши матеріали провадження за поданою касаційною скаргою й наведені в клопотанні доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За правилами ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана впродовж трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк із дня вручення йому копії ухвали.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалу було проголошено 22 січня 2025 року. Отже, зважаючи на правила статей 115, 426 КПК, строк касаційного оскарження цього рішення закінчився 23 квітня 2025 року. Однак із цією скаргою захисник ОСОБА_4 звернувся лише 28 жовтня 2025 року, тобто через тривалий проміжок часу після закінчення встановленого законом строку касаційного оскарження.

В ухвалі від 30 вересня 2025 року Суд вже детально роз`яснював захиснику, що є поважними причинами пропуску строку касаційного оскарження у розумінні норм процесуального права (статей 113, 116, 117 КПК).

Такий підхід релевантний практиці Європейського суду з прав людини, за позицією якого поновлення строків оскарження судового рішення може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважним, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника; оцінка поважності причин пропуску здійснюється індивідуально у кожній справі з урахуванням принципу юридичної визначеності; вирішення питання про поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду.

Однак, у клопотанні не міститься аргументів, які би свідчили про наявність у захисника істотних перешкод, що об`єктивно є непереборними та унеможливлювали своєчасно подати оформлену з додержанням вимог ст. 427 КПК касаційну скаргу в межах строку, передбаченого ст. 426 цього Кодексу. Перебування засудженого в спеціалізованому закладі ще не свідчить про існування непереборних обставин, адже захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 брали участь у справі на стадії апеляційного розгляду, що презюмує узгодженість позиції сторони захисту. Тож лікування засудженого саме собою не може слугувати безумовною підставою для поновлення захиснику пропущеного процесуального строку.

Таким чином у розумінні законодавчих положень окреслені захисником причини пропущення визначеного законом процесуального строку не можна вважати непереборними та поважними.

Ураховуючи викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження слід відмовити.

Тому згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Московського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 22 січня 2025 року відмовити, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на згадані судові рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3