УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001299 від 10.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за № 0001299 від 10.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив розглянути та задовольнити клопотання, подане суду 14.04.2025 року про звернення застави в розмірі 60 560 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), внесеної на користь ОСОБА_4 , в дохід держави посилаючись на таке.

У ході судового провадження ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2024 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, що у грошовому виразі складає 60 560 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.) в національній грошовій одиниці. У разі внесення застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У подальшому, 14.01.2025 ОСОБА_4 був звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

У той же час обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язки, покладені на нього вказаною ухвалою суду від 30 грудня 2024, порушені.

Так, під час судового розгляду ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся в судові засідання без поважних причин, зокрема, 12.02.2025 що вказує на переховування від суду та спроби ухилитися від понесення покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_4 були порушені обов`язки, покладені на нього ухвалою суду, прокурор просила звернути заставу, внесену заставодавцем ОСОБА_6 24.11.1959 внесену 14.01.2025 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області на користь ОСОБА_4 у розмірі 60 560 гривень в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений поклалися на розсуд суду при вирішенні клопотання прокурора.

Заставодавець ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, проте належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

При розгляді клопотання прокурора про звернення застави, внесеної на користь ОСОБА_4 , в дохід держави суд враховує таке.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за які йому загрожує покарання до восьми років позбавлення волі. Обвинувачений неодноразово протягом тривалого часу не з`являвся до суду, про наявність відносно нього цього кримінального провадження, яке слухається в суді по суті був обізнаний, долею справи не цікавився та про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, що у грошовому виразі складає 60 560 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.) в національній грошовій одиниці. В разі внесення застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

ОСОБА_4 звільнений 14.01.2025 з-під варти у зв`язку з внесенням на його користь застави у сумі 60 560 гривень.

Відповідно до вимог абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому, на обвинуваченого у разі внесення застави були покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Отже, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним про наявність відносно нього кримінального провадження, яке знаходиться на стадії судового розгляду, у судові засідання не з`являвся, про причини неявки суду не повідомляв.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статті 131 КПК). Застава є одним із видів запобіжних заходів (пункт 3 частини 1 статті 176 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).

З наведеного вище слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям застосування запобіжного заходу в вигляді застави.

У зв`язку із викладеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У ч. 3 ст. 182 КПК України вказано, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Заставодавцем внесено заставу за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обвинуваченого 14.01.2024 року звільнено з-під варти саме на підставі факту внесення заставодавцем грошових коштів. Запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на заставу, яка є запобіжним заходом для підозрюваного (обвинуваченого) до часу її повернення заставодавцю або до її звернення в дохід держави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (частина 8 статті 182 КПК).

Метою припису частини 8 статті 182 КПК є запобігання порушенню підозрюваним покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення. У той же час метою звернення застави в дохід держави не є відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється.

Водночас зі змісту частини 8 статті 182 КПК вбачається, що в ній при описі обов`язків, у разі порушення яких передбачено застосування санкції у вигляді звернення застави в дохід держави, використані формулювання, як у множині, так і в однині. Зокрема, неявка за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи неповідомлення про причини своєї неявки як підстава для звернення застави в дохід держави зазначено як одноразову дію.

При цьому суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначний ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК).

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого без поважних причин та не повідомив заздалегідь про причини своєї неявки), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави.

З огляду на викладене клопотання прокурора обґрунтовано правовими підставами, доведено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виклики до суду не з`являвся, заставодавець не виконав своїх обов`язків щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому суд приходить до переконання, що вимога прокурора про звернення застави в дохід держави є законною та обґрунтованою належними й допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Таким чином, заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням клопотання прокурора, слід звернути в дохід держави.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 202 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави задовольнити.

Заставу в розмірі 60 560,00 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), внесену 14.01.2025 року заставодавцем ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Одеській області, визначену ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2024 року звернути в дохід держави та зарахувати її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1