Провадження №11-сс/801/5/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6 , захисника - ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення,

встановив:

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_6 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень адвокатами центру надання правової допомоги та працівниками правоохоронних органів, які на думку заявника, умисно не виконують ухвали судів щодо призначення ОСОБА_6 адвоката, залучають захисників без його згоди та вчиняють інші злочини проти скаржника, зокрема «кришують» злочини посадовців.

Указує, що йому була надана відповідь про те, що відомості про кримінальні правопорушення, які указані в його заяві, усупереч вимогам КПК України, не внесені до ЄРДР, тому просить зобов`язати уповноважену особу Вінницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР по його заяві про вчинення кримінального правопорушення (лист № 28.06.2025 №1478 ЗКП/Х/14-01-04-45386/2025).

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні указаної заяви.

Ухвала суду мотивована тим, що відомості, які зазначені у заяві-повідомленні не містять в собі даних, що можуть вказувати на конкретні ознаки складу кримінального правопорушення, вони полягають у необґрунтованих та невмотивованих припущеннях заявника, які ґрунтуються на його безпідставних власних міркуваннях та не містять в собі ознак об`єктивної сторони діяння, а відтак заява ОСОБА_6 не є заявою або повідомленням про вчинення злочину.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року та скасувати оскаржувану ухвалу.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження указує, що не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду його скарги, а оскаржувану ухвалу не отримав.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону (порушення права особи на захист), оскільки скарга, у порушення вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянута за відсутності особи, яка її подала та його захисника.

Позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах викладених в ній, та просили задовольнити скаргу.

ОСОБА_6 також просив колегію суддів на підставі статті 206 КПК України вжити заходів в зв`язку з вчиненням щодо нього злочинів працівниками установи виконання покарань: поломки належного йому планшета, викрадення речей тощо.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження - колегією суддів установлено, що п`ятиденний термін, визначений КПК України, для подання апеляційної скарги рахується з моменту проголошення ухвали 25 листопада 2025 року та останнім днем подання апеляційної скарги є 01 грудня 2025 року.

Разом з тим, копію ухвали заявнику, який не був присутній під час її проголошення (був видалений із зали суду через порушення порядку), було надіслано лише 29.11.2025 року. Розписка про одержання копії ухвали в матеріалах справи відсутня, зі слів ОСОБА_6 він отримав її 05 грудня 2025 року, а вже 08 грудня 2025 року подав апеляційну скаргу через ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1», а відтак строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Щодо доводів апеляційної скарги заявника щодо істотних порушень кримінального процесуального закону, а саме положень ч. 3 ст. 306 КПК України в частині обов`язкового розгляду скарги у присутності особи, яка її подала, суд виходить з такого.

Частиною третьою статті 306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Аналіз указаної норми закону дозволяє дійти висновку про те, що розгляд слідчим суддею скарги на бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її представника.

З матеріалами провадження слідує, що заявник ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 належним чином повідомлені про день та час розгляду скарги Вінницьким міським судом.

В судовому засіданні 25 листопада 2025 року і ОСОБА_6 і його захисник ОСОБА_7 були присутні в режимі відеоконференцзв`язку, скаргу підтримали.

Проте через систематичне порушення ОСОБА_6 порядку в залі судового засідання, що виражалось у непідкоренні розрядженням головуючого судді та висловлюваннях нецензурною лайкою щодо як головуючого по справі, так і щодо інших осіб, останнього ухвалою суду видалено із зали судового засідання на весь час судового розгляду справи.

Водночас захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що жодних пояснень без свого підзахисного вона надавати не буде.

Указане підтверджується, зокрема, журналом судового засідання (а. с. 87) та ухвалою від 25.11.2025 року про видалення ОСОБА_6 із зали суду.

Відтак доводи заявника про порушення права на захист є безпідставними.

Проте приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя повно з`ясував, перевірив та проаналізував усі обставини, які мають значення для правильного рішення та дав їм належну правову оцінку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Президента України із заявою-повідомленням про злочин, скоєний адвокатом центру з надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_8 та керівниками БПД м. Вінниця в особі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , прокурорами та слідчими ДБР.

Заява-повідомлення мотивована тим, що протягом 3-х років прокурори та слідчі ДБР «кришують» злочинця та не виконують рішення суду про порушення кримінального провадження проти злочинців та посадовців.

Також в заяві-повідомленні зазначається про те, що керівники та працівники центру БПД м. Вінниця надали наказ своїм підлеглим щоб останні не виплачували кошти, не виконували рішення-ухвали суду та не надавали доручення на представництво інтересів заявника зазначених в судових ухвалах адвокатам ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , лише через особисту неприязнь до заявника з боку посадовців та через те, що заявник написав заохочення з визначення професіоналізму адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , оскільки ці адвокати через позбавлення законних грошових виплат за надання заявнику юридичних послуг фізично не зможуть в подальшому надавати заявнику безкоштовну правову допомогу чим посадовці вчиняють неправомірний злочинний тиск на адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , і на заявника, позбавляючи адвокатів державних коштів за надання заявнику безоплатної правової допомоги.

В подальшому, заява-повідомлення ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення направлена до Вінницької окружної прокуратури Вінницької області.

Разом з тим, супровідним листом від 15.05.2025 вказана заява-повідомлення Вінницькою окружною прокуратурою Вінницької області направлена до Державного бюро розслідувань для розгляду по суті.

В подальшому, Державним бюро розслідувань заява-повідомлення ОСОБА_6 направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, для розгляду по суті.

Листом за підписом заступника керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_18 від 28.06.2025 №1478зкп/х/14-01-04-45386/2025 заявника повідомлено про те, що обставин, які б вказували на вчинення кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, не встановлено, у зв`язку із чим підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на даний час не вбачається.

З цих підстав ОСОБА_6 вважав такі дії бездіяльністю та оскаржив до суду бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, згідно якого до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення (лист № 28.06.2025 №1478 ЗКП/Х/14-01-04-45386/2025).

Скарга ОСОБА_6 та доводи, наведені в апеляційній скарзі, не містять об`єктивних даних, реальних обставин та фактів, які б свідчили про наявність обов`язкових ознак кримінального правопорушення, на вчинення якого вказує заявник.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя в ухвалі зазначив, що наведені у ній обставини не вказують на вчинення дій, які складають об`єктивну сторону будь-якого кримінального правопорушення, тому підстави для внесення відомостей за заявою ОСОБА_6 відсутні.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегія суддів вважає, що законодавчо визначені підстави для внесення відомостей, що містяться у заяві ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення відсутні, відтак висновок слідчого судді про відмову у задоволенні скарги останнього є правильним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 не обґрунтовано в чому саме полягає незаконність судового рішення.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки слідчого судді та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків слідчого судді та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення скарги.

За таких підставі ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року за скаргою ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Щодо вимоги ОСОБА_6 про вжиття колегією суддів заходів, передбачених статтею 206 КПК України в зв`язку з неправомірними діями працівників установи виконання покарань щодо нього, то апеляційний суд зауважує, що стаття 206 КПК України передбачає загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, вона розміщена в Главі 18. Запобіжні заходи, затримання особи, параграфі 1. Запобіжні заходи, затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду (статті 176-206) й передбачає гарантії особи, яка тримається під вартою з метою забезпечення додержання її прав.

Зазначена стаття не має жодного відношення до судового контролю за дотриманням прав засуджених осіб, зокрема, засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі, яким є ОСОБА_6 .

Крім того, кримінальний процес здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 3, 6 статті 22 КПК України).

ОСОБА_6 не позбавлений права і можливості звернутися із заявою-повідомленням про злочин до уповноважених органів особисто, подати скаргу прокуророві, який здійснює нагляд за місцями несвободи, оскаржити дії і бездіяльність органів і посадових осіб в суді, що власне і зроблено ним в даному судовому провадженні, що переглядається апеляційним судом.

Керуючись статтями 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4