Справа № 333/2032/25
У Х В А Л А

14 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001796 від 04 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, неодруженого, дітей на утриманні не маючому, який перебував на посаді стрільця-радіотелефоніста 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 НГУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі:

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання в кримінальному провадженні №0001796 від 04.03.2025, старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 04 березня 2025 року, приблизно о 05 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (стрілець-радіотелефоніст 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 НГУ, солдат), керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по вул. Чумаченка у м. Запоріжжі, зі сторони вул. Ситова, в напрямку вул. Північно-Кільцевої, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що знаходиться в районі буд. № 25 по вул. Чумаченка, який позначений інформаційно-вказівним знаком 5.38.1 «Пішохідний перехід», дорожньою розміткою 1.14.2 та на якому працював світлофор в режимі миготіння жовтого сигналу, зі швидкістю не менше 106,2 км/год, що перевищує максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті.

В цей час пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вийшов на проїзну частину вул. Чумаченка та став перетинати її по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво за напрямком руху автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в темпі звичайного кроку.

У свою чергу водій автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , рухаючись з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху в населеному пункті, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_6 , діючи зі злочинною недбалістю, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, продовжив свій рух та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 12.4, 12.9 б), 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- п. 12.4: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 12.9 Водієві забороняється:

б) «перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;

- п. 18.1: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, оскільки останній мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом застосуванням своєчасного екстреного гальмування і зупинкою до місця наїзду.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок, які супроводжувалися крововиливами під м`які оболонки головного мозку, множинними переломами ребер справа, переломом правої лопатки, переломом грудного відділу хребта з крововиливами під оболонки спинного мозку, забоями легенів, правої нирки, розривом правої долі печінки, переломами лівої стегнової кістки та кісток обох гомілок. Травми ускладнилися у своєму перебігу набряком головного та спинного мозку, гнійною пневмонією, порушенням діяльності нервової, дихальної, серцево-судинної систем з розвитком поліогранної недостатності. Від вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 під наглядом лікарів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що кваліфікується як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

За даним фактом ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- оглядом місця дорожньо-транспортної пригоди;

- оглядом відеозапису події ДТП;

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 ;

- висновком судово-медичної експертизи від 14.05.2025 № 1536;

- додатковим оглядом місця ДТП за участі ОСОБА_4 ;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 18.08.2025 № СЕ-19/108-25/18380-ІТ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

З метою забезпечення дієвості інституту заходів забезпечення кримінального провадження, для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_4 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, найбільш доцільним буде обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні слідчий підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнав.

Захисник не заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В матеріалах клопотання містяться обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме санкцією статті Кримінального кодексу України, якою передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років. У зв`язку з цим ОСОБА_4 , усвідомлюючи неможливість усунення наслідків, завданих кримінальним правопорушенням та невідворотність покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, ОСОБА_4 , на теперішній час, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 НГУ. У зв`язку з викладеним він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, мотивуючи неможливість вчасного прибуття до органу досудового розслідування своїм знаходженням на бойових завданнях, за межами Запорізької області (у відрядженні тощо), що, в умовах воєнного стану, буде складно швидко перевірити та встановити дійсне місце знаходження підозрюваного.

Окрім того, варто зазначити, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху, перевищуючи максимально дозволену в населеному пункті швидкість руху, що свідчить про свідоме порушення підозрюваним підзаконних нормативно-правових актів та свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

На наявність вказаного ризику також вказує те, що ОСОБА_4 на теперішній час являється військовослужбовцем та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, у випадку переховування від органу досудового розслідування може покинути місце служби, чим фактично вчинить кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407-409 КК України.

Відповідно до приписів ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи вагомість наявних доказів підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При цьому слідчий суддя враховує, що згідно з ч. 2 ст. 176 КК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який в даному випадку може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-179, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001796 від 04.03.2025року, про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.286 КК України - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 :

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (військової служби).

Зазначені обов`язки діють до 14 березня 2026 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 а