Справа № 352/2254/25
Провадження № 1-кп/352/290/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000075 від 12.09.2025 р., про обвинувачення: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красилівка, Тисменицького району, Івано-Франківської області, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , середньою освітою, не працюючої, розлученеої, утриманки однієї неповнолітньої дитини, депутатом будь-якої ради не обиралася, раніше не судимої, українки, громадянки України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_2 , умисно спричинила потерпілій ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження.

Кримінальний проступок скоєно за наступних обставин:

10.09.2025 р. приблизно о 11:25 год. ОСОБА_2 зустріла свою сусідку ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , яка рухалася на велосипеді до свого місця проживання.

У подальшому між ними розпочався словесний конфлікт через ревнощі щодо чоловіка ОСОБА_2 . В цей час у ОСОБА_2 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілої, бажаючи їх настання, ОСОБА_2 , розуміючи, що ОСОБА_3 керує велосипедом, і будь-яке її діяння, вчинене щодо потерпілої, може спричинити її падіння та отримання тілесних ушкоджень, а також те, що внаслідок сильного та різкого удару чи поштовху, ОСОБА_3 не втримається на велосипеді і травмується внаслідок падіння, діючи на ґрунті довготривалих неприязних відносин, з використанням фізичної сили, тримаючи пакет з документами у руці, умисно вдарила ним у ліве плече ОСОБА_3 , внаслідок чого потерпіла не втрималася на велосипеді, впала у кювет, вдарившись правою рукою та ногою до землі, та отримала тілесні ушкодження.

Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2 , підійшла до потерпілої, схопила її лівою рукою за футболку та нігтями правої руки подряпала обличчя ОСОБА_3 та після цього нанесла декілька ударів кулаком правої руки в ділянку обличчя останньої, умисно спричинивши потерпілій тілесні ушкодження.

Внаслідок умисних протиправних насильницьких дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці голови, правої ноги, синці в ділянках правої руки та ноги, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Умислом ОСОБА_2 прямо охоплювались дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . При цьому, ОСОБА_2 усвідомлювала об`єктивно існуючу небезпеку свого діяння та бажала настання передбачуваних суспільно небезпечних наслідків.

Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченої ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також письмова заява потерпілої ОСОБА_3 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, так як вона умисно спричинила потерпілій ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З врахуванням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченій, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком,особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудної обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудна в скоєному щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального проступку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудній, суд враховує і те, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває, являється утриманцем малолітньої дитини.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що до підсудної ОСОБА_2 слід застосувати покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченій ОСОБА_2 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого нею, з покаранням призначеним останній.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_2 не обирався.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.368, 370, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні кримінального проступку передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4