Справа № 685/1070/25
Провадження № 1-кп/685/89/25
В И Р О К

іменем України

26 грудня 2025 року

с-ще Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Теофіполь обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000481, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця Теофіпольського району Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, працює слюсарем ремонту та устаткування ТзОВ «Теофіпольська енергетична компанія», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

встановив:

підсудний ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до своєї гідності і не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняв психологічне насильство відносно ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах та спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке виразилось у систематичних словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої за наступних обставин:

08 березня 2025 року близько 01 години 00 хвилин підсудний ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_1 , висловлював погрози та образи на адресу ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, яка проживає разом з ним, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого завдано шкоду її психічному здоров`ю, за що постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 березня 2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Також, 27 квітня 2025 року о 22 годині 30 хвилин підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме ображав нецензурними та образливими словами, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області 07 травня 2025 року ОСОБА_4 за вказаним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Не зважаючи на те, що ОСОБА_4 вже двічі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, він продовжив свої умисні систематичні дії, направлені на вчинення домашнього насильства психологічного характеру стосовно потерпілої. Так, 28 вересня 2025 року близько 07 годин 30 хвилин підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій ОСОБА_6 та свідомо бажаючи їх настання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося у висловлюванні нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах та разом проживає, що призвело до психологічних страждань потерпілої. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, внаслідок систематичного вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_6 (особою, з якою перебуває у сімейних відносинах) ситуації, які склались 08.03.2025, 27.04.2025 та 28.09.2025 були психотравмувальними для неї та завдали психологічних страждань у вигляді зниженого настрою, пригніченості, втоми, вразливості, почутті приниженої гідності та образи, напруженості, підвищеного рівня тривожності, фіксованості на емоційно-негативних сімейних хвилюваннях.

Своїми умисними діями підсудний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

26.12.2025 року в селищі Теофіполь між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення. Згідно з умовами угоди ОСОБА_4 повністю та беззаперечно визнав свою вину у скоєнні відносно потерпілої ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст.126-1 КК України. Сторонами визначена міра покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину вчиненні злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Зазначив, що угоду з потерпілою вони уклали добровільно, просив суд її затвердити, погоджується на призначення покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн. Йому відомі та зрозумілі характер обвинувачення, вид покарання, інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди та наслідки невиконання ним угоди. Зазначив, що ініціатором угоди була дружина, оскільки він з вересня 2025 року взагалі не вживає алкогольні напої, сварок між ними з вересня 2025 року також не було.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що це вона не хотіла реєструвати шлюб із ОСОБА_4 ,, оскільки перший шлюб був невдалий, сварки з ОСОБА_4 виникали тому, що він нечасто, але вживав алкогольні напої, і в стані алкогольного сп`яніння починав сваритися через всілякі дрібниці та виганяти її з хати, з вересня 2025 року чоловік не вживає алкоголю взагалі, сварок між ними не було, він став чуйним та добрим, допомагає їй по господарству, зробив в дитячій кімнаті ремонт сам своїми руками, це дуже її розчулило, у нього змінилося ставлення до її старших дітей від попереднього шлюбу, старший син переїхав жити до них, тому саме вона запропонувала примирення, оскільки вважає, що має справжню сім`ю та хороші відносини з ОСОБА_4 . Просила суд затвердити угоду та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн, моральних та матеріальних претензій до підсудного вона не має. Наслідки укладення угоди та її затвердження їй відомі та зрозумілі.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина підсудного в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо ОСОБА_6 особи, з якою ОСОБА_4 перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої, повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти затвердження даної угоди, оскільки, на його думку, вона не відповідає вимогам чинного законодавства так як в п.5 та 10 угоди не зазначено як саме усунено заподіяну моральну шкоду потерпілій, вважає, що угода укладена потерпілою у зв`язку із скрутним становищем, так як вона боїться, що ОСОБА_4 виселить її з дітьми з його будинку.

Заслухавши пояснення сторін, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що умови угоди не суперечать вимогам КК України та КПК України, а тому вона підлягає затвердженню з призначенням підсудному узгодженого покарання.

В судовому засіданні встановлено, що підсудний до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, що є обставинами, які пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України щодо нетяжких злочинів, яким згідно з ст. 12 КК України є злочин, передбачений ст.126-1 КК України, може бути укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

В судовому засіданні встановлено, що підсудний щиро розкаявся у здійсненні психологічного насильства по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , що проявилося у невживанні протягом кількох місяців ( з дня вчинення правопорушення) алкогольних напоїв, що , в свою чергу, призвело до покращення стосунків в сім`ї, потерпіла морально задоволена поведінкою свого чоловіка, повернувся до них жити її син від попереднього шлюбу, в будинку зроблено ремонт, ОСОБА_4 допомагає їй по господарству.

На підставі викладеного,враховуючи позицію потерпілої, суд дійшов переконання, що в судовому засіданні встановлені підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення, покарання , узгодженого сторонами та зазначеного в угоді про примирення.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, райсуд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 грудня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений з підстав, визначених ч.3 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити підсудному та прокурору негайно після його проголошення.

Головуюча