Справа № 488/4219/24
Провадження № 1-кп/488/133/26 р.
УХВАЛА

13.01.2026 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої у справі - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

05.12.2025 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 через канцелярію суду надійшло письмове клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_4 , накладеного ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.05.2024 року у кримінальному провадженні за №0000273 від 01.11.2022 року.

Своє клопотання захисник мотивує тим, що 29.05.2024 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі №947/14643/24 ( провадження 1-кс/947/6971/24) в межах кримінального провадженні № 0000273 накладено арешт на майно ОСОБА_4 , яке 21.05.2024 року було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 65 купюр номіналом 200 гривень кожна, 57 купюр номіналом 500 гривень кожна, 25 купюр номіналом 1000 гривень кожна, одна купюра номіналом 50 доларів США та 5 купюр номіналом 20 доларів США кожна, а всього 66500 гривень та 150 доларів США, банківської картки АТ «Приватбанк» золота для виплат № НОМЕР_1 ;

Окрім того, також просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 29.05.2024 у справі № 947/14643/24 (провадження 1-кс/947/6973/24) у кримінальному провадженні № 0000273, з майна ОСОБА_4 , а саме: грошових коштів у розмірі 9100 доларів США, вилучених у ході обшуку 21.05.2024 транспортного засобу «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_2 .

Вважає, що арешт вказаного майна підлягає скасуванню, оскільки вилучені під час вказаних обшуків грошові кошти у вигляді 66500 гривень та 150 доларів США, банківська картка АТ «Приватбанк» золота для виплат № НОМЕР_1 , грошові кошти у розмірі 9100 доларів США, належать особисто ОСОБА_4 , безпідставно та помилково визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000273, вони жодним чином не стосуються кримінального правопорушення, не містять слідів вчинення такого, не є предметом кримінально протиправних дій, не набуті кримінально протиправним шляхом, протилежне органом обвинувачення в ході розгляду судової справи не доведено.

Звертає увагу також на те, що вказані грошові кошти вилучені безпідставно, подальше їх зберігання у кримінальному провадженні не має жодного обґрунтування. При цьому захисник зазначає, що накладений арешт на грошові кошти у вигляді 66500 гривень та 150 доларів США, банківська картка АТ «Приватбанк» золота для виплат № НОМЕР_1 , та грошові кошти у розмірі 9100 доларів США, які належать ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000273 від 01.11.2022 року, перешкоджає останньому вільно розпоряджатися власними накопиченнями, а продовження існування даного обмеження щодо майна ОСОБА_4 є порушенням ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи письмові докази при судовому розгляді, допити свідків, сторона захисту стверджує, що стороною обвинувачення не доведено перед судом належність вилучених грошових коштів до категорії речових доказів, та подальше їх зберігання у кримінальному провадженні не має жодного законодавчого обгрунтування.

ОСОБА_4 та його захисники в судовому засіданні клопотання підтримали з мотивів, наведених у ньому, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_10 до суду не прибула у зв`язку з хворобою та просила про проведення даного судового засідання без її участі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що арешт на майно накладено обґрунтовано. Грошові кошти були вилучені за місцем проживання на момент проведення обшуку підозрюваного та постановою детектива визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Арешт накладено з метою збереження речових доказів та можливого призначення покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкцією ч.5 ст.191 КК України, яка інкримінується ОСОБА_4 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Крім того вказував, що повернення грошових коштів надасть можливість ОСОБА_4 переховування за межами України за рахунок коштів, про скасування арешту щодо яких ініційоване питання.

Заслухавши пояснення прокурора, позицію учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалами слідчого судді від 29.05.2024 року Київського районного суду м. Одеси в межах кримінального провадженні №0000273 накладено арешт на майно ОСОБА_4 , яке 21.05.2024 року було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 : 65 купюр номіналом 200 гривень кожна, 57 купюр номіналом 500 гривень кожна, 25 купюр номіналом 1000 гривень кожна, одна купюра номіналом 50 доларів США та 5 купюр номіналом 20 доларів США кожна, а всього 66500 гривень та 150 доларів США, та банківської картки АТ «Приватбанк» золота для виплат № НОМЕР_1 ; а також грошових коштів у розмірі 9100 доларів США, вилучених у ході обшуку 21.05.2024 транспортного засобу «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_2 .

Слідчий суддя, постановляючи ухвалу про накладення арешту на дане майно виходив з того, що таке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів та забезпечення завдань кримінального провадження.

Арешт накладено в межах кримінального провадження №0000273 від 01 листопада 2022 року за правовою кваліфікацією, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.366 , ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом заволодіння коштами, вчинених службовими особами Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», діючи за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Югпромтехмонтаж».

За змістом частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Зазначеним вище обставинам, що визначають обґрунтованість арешту надана оцінка при його накладенні, що вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2024 року, та накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

При цьому як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 29 травня 2024 року, ОСОБА_4 , як володілець вилученого майна, був присутнім під час розгляду клопотання старшого детектива Підрозділу ТУ БЕБ, а його захисником адвокатом ОСОБА_8 подано слідчому судді письмові заперечення, якими останній обґрунтовував відсутність підстав для накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.

Слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучене під час обшуку майно, надав оцінку запереченням адвокатів ОСОБА_4 та, дійшовши висновку про наявність правових підстав для арешту майна, задовольнив відповідне клопотання.

При накладенні арешту слідчий суддя вказував на достатність підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, та з метою збереження речових доказів, наявні підстави для накладення арешту на майно.

Твердження ОСОБА_4 та його захисників про недоведення стороною обвинувачення перед судом належність вилучених грошових коштів до категорії речових доказів, суд відхиляє, та зауважує, що оцінка доказів буде надана по завершенні судового розгляду кримінального провадження під час прийняття остаточного рішення у нарадчій кімнаті за наслідками аналізу та оцінки всіх доказів як у сукупності так і кожного окремо.

Обставини, які б вказували на те, що у арешті вищевказаного майна відпала потреба, судом не встановлено та на такі не посилається і захист, єдиним обгрунтуванням свого клопотання наводячи доводи щодо безпідставності накладення арешту слідчим суддею в ході досудового розслідування.

За наведеного, судом не встановлено жодної визначеної ст.174 КПК України підстави для скасування арешту майна на даному етапі кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 174, 370, 371, 372, 309 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 29.05.2024 року у справі 947/14643/24 (провадження 1-кс/947/6971/24 та 1-кс/947/6973/24) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1