печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001945 від 18.07.2025,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль марки Lexus LX 450D д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, VIN НОМЕР_2 який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001945 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 08.07.2025 до чергової частини ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від співробітника ДПС України ОСОБА_5 про те, що 08.07.2025 близько 14 години 30 хвилин, невстановлена група осіб перешкоджали слідчим діям та чинили опір прокурору Офісу Генерального прокурора під час проведення ним невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі шляхом відкритого винесення з приміщення речей, які підлягають вилученню, блокування діяльності учасників слідчої дії, демонстрації зброї.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , пояснив що, 08.07.2025 близько 12:00 він був у складі міжвідомчої групи для здійснення оперативного супроводу для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, та прибув за адресою: АДРЕСА_1 разом з іншими оперативними співробітниками та прокурором Офісу Генерального прокурора.

Приблизно о 12:10 прокурором було розпочату слідчу дію у вигляді невідкладного обшуку за вищевказаною адресою, під час проведення обшуку виявлено ряд кімнат облаштованих комп`ютерною технікою та приміщення було схоже за своїм облаштуванням та структурою на шахрайський кол-центр.

На момент початку обшуку людей у приміщенні не було.

В ході проведення слідчої дії на місце почали прибувати невстановлені особи, які не називаючи себе, свого відношення до вказаного приміщення, почали фактично приймати участь в слідчій дії.

Далі приблизно о 14-00 прокурор побачив, що з будівлі де проходять слідчі виходять приблизно 6 чоловіків спортивної статури та виносять з будівлі системні блоки, які мають бути вилученими під час проведення обшуку, та грузять їх до автомобілів, які прибули на місце після початку проведення обшуку та були припарковані біля будівлі.

На зауваження прокурора невстановлені особи не реагували, прокурором було повідомлено, що їх дії заважають проведення обшуку, є незаконним, оскільки вказані предмети мають бути вилучені під час проведення слідчої дії, але невстановлені чоловіки діючи у складі організованої групи, демонструючи зброю закріплену на поясі, продовжували виносити системні блоки, до автомобілів які використовували як знаряддя вчинення злочину, а саме:

- KIA OPTIMA чорного кольору д.н.з. НОМЕР_3 ;

- Lexus LX 450 D д.н.з. « НОМЕР_1 »;

- Ford F350 д.н.з. « НОМЕР_4 »;

- Ford 150 д.н.з. « НОМЕР_5 »;

- Skoda Octavia д.н.з. « НОМЕР_6 ».

Приймаючи до уваги чисельну перевагу, наявність у невстановлених осіб вогнепальної зброї, близько 14-30 ОСОБА_5 повідомив про вказану подію на лінію 102 та піднявся на 2 поверх, але по прибуттю працівників поліції невстановлені особи на вказаних автомобілях покинули місце події.

У цей же день, вказані автомобілі вилучено оглядами місця подій.

Вказані автомобілі використовувались учасниками організованої групи для вчинення злочинів у тому числі з метою незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами які у тому числі демонструвались працівникам правоохоронних органів з метою вчинення злочинів.

17.09.2025 заступником начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вилучених автомобілів речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001945 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

На даний час у органу досудового розслідування є підставив вважати, що на вилучених транспортних засобах збереглися сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001945 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

У ході проведення обшуку автомобіля Lexus LX 450D, д.н.з. НОМЕР_1 виявлено та вилучено: 2 предмети схожі на магазини до спец пакету NPU5438043; 2 картхолдери та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Lexus LX 450D д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , д.н.з. НОМЕР_1 , СТТ 270437 вилучено до спец пакету NPU 5438041; 2 предмети схожі на димові шашки вилучено до спец пакету NPU5438042.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч. 3 ст. 132 КПК України.

Частиною другою ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

17.09.2025 заступником начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вилучених автомобілів речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001945 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, посилання прокурора на наявність підстав для арешту тимчасово вилученого майна як такого, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки прокурором не доведено, що вилучений транспортний засіб містить на собі будь-які сліди кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурором також не зазначено, яким чином вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню в провадженні, а отже в ході розгляду клопотання всупереч п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України не доведено можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні

Постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні в цій частині є формальною, та сам по собі факт винесення такої постанови не є достатнім для висновку про відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України та наявності підстав для його арешту.

Таким чином, оскільки прокурором не доведено мети арешту тимчасово вилученого майна, підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, не доведено можливість використання тимчасово вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні № 0001945 від 18.07.2025, вважаю відсутніми підстави для задоволення клопотання.

Частиною 3 ст. 173 КПК України встановлено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.169-173, 309, 372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001945 від 18.07.2025- залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1