УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , про відстрочку виконання вироку,

встановив:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 , засудженої вироком Богунського районного суду м. Житомира від 02.09.2024, який залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22.04.2025, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України КК України, до остаточного покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі, звернулась до суду із клопотанням про відстрочення виконання вироку, обґрунтовуючи тим, що остання 16.06.2025 народила дитину - ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 13.08.2025 року), посилаючись на норми п. 2 ч. 1 ст. 536 КПК України, у зв`язку із наявністю у засудженої малолітньої дитини до досягнення такою дитиною трьох років, оскільки перебування в умовах ізоляції може негативно вплинути на малолітню дитину, яка фактично з матір`ю відбуває покарання.

У судовому засіданні засуджена та її захисник підтримали та просили задовольнити вказане клопотання.

Прокурор у судовому засіданні покладався на розсуд суду, та зазначив про наявність законних підстав для задоволення клопотання захисника в інтересах засудженої про відстрочку виконання вироку.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що являється цивільним чоловіком ОСОБА_5 та батьком дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у нормальних сімейних відносинах та до засудження ОСОБА_5 разом проживали вже близько трьох-чотирьох років. Офіційно працює, має дохід 17000 грн у місяць та близько 50 000 грн заощаджень, забезпечує свою дитину усім необхідним шляхом надання передач, в подальшому також буде забезпечувати дитину та ОСОБА_5 . Має постійне місце проживання за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 , де планує проживати разом з цивільною дружиною та сином.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що являється в.о. начальника відділення дитячого будинку ДУ "Кам`янськеа виправна колонія (№34)" та зазначив, що засуджена ОСОБА_5 , як мати, правил санітарії та гігієни дитини дотримується, дитя доглянуте і чисте, всі рекомендації персоналу будинку дитини засуджена виконує, на рекомендації та незначні зауваження з боку персоналу реагує правильно, виконавча.

Суд, заслухавши думку учасників провадження та свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, подане клопотання з додатками, характеристику на засуджену з довідкою про заохочення та стягнення, прийшов до наступних висновків.

Вироком Богунського районного суду міста Житомира від 02.09.2024, який залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22.04.2025 та набрав законної сили 22.04.2025, ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2023 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.08.2025 року виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Пунктом першим частини першої статті 537 КПК України передбачається, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про відстрочку виконання вироку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за злочин, що не є особливо тяжким.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_5 вчинила тяжкі злочини.

Як вбачається з характеристики на засуджену ДУ "Кам`янська виправна колонія (№34)" норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, ОСОБА_5 дотримується. Заохочень та стягнень не має. Па профілактичному обліку установи не перебуває. Має маленького сина, тому її було розподілено до сектору сумісного проживання матері та дитини віком до 1-го року. У секторі взаємовідносини з іншими засудженими будує правильно, конфліктних ситуацій не створює, має обмежене коло спілкування. З працівниками адміністрації установи дотримується правомірних взаємовідносин, тактовна. Спальне місце своє та дитини утримує в чистоті. Роботи із самообслуговування виконує самостійно. Зовнішній вигляд охайний, дотримується правил особистої гігієни та санітарії. Прислухається до порад лікарів та персоналу дитячого будинку, щодо догляду за сином. Періодично залучається та бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до сектору територій. Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низька, ризик ймовірної небезпеки для суспільства - низький.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.

Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Також згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини 1959 року проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

При цьому, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини.

Так, ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним.

При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України» (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

За таких обставин, оцінивши баланс суспільного та приватного інтересу, суд вважає доцільним відстрочити виконання вироку.

Крім того, суд бере до уваги, що закріплення державою інституту відстрочки виконання вироку є однією із складових системи виконання судових рішень і забезпечення гарантій встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини висловленою в рішенні від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02), де зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних не виправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично.

Враховуючи викладене, на переконання суду, існують обґрунтовані підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про відстрочку виконання вироку Богунського районного суду міста Житомира від 02.09.2024до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку, що є також необхідним для якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Керуючись п. 2 ч.1 ст.536, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про відстрочення виконання вироку Богунського районного суду міста Житомира від 02.09.2024, який залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22.04.2025, до досягнення дитиною трирічного віку, задовольнити.

Відстрочити виконання основного покарання призначеного за вироком Богунського районного суду міста Житомира від 02.09.2024, який залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22.04.2025, за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, до досягнення дитиною - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, тобто до 16.06.2028 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1