ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання від 18.11.2025 детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000063 від 07.02.2025,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді клопотання від 18.11.2025 детектива Детектив Національного бюро Другого підрозділу детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000063 від 07.02.2025.

За твердженням слідства, у ході досудового розслідування виникли передбачені законом підстави для застосування в цьому провадженні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000,00 гривень, з покладенням на неї додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення поданого клопотання заперечували, звернули увагу на необгрунтованість підозри, не доведеність прокурором існування будь-яких ризиків.

Клопотання подане у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підсудності Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) згідно із статтями 33-1, 216 КПК України, а тому його розгляд належить до повноважень слідчого судді ВАКС.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (ч. 3, 4 ст. 176 КПК України).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови існування достатньої ймовірності здійснення підозрюваним відповідних дій.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).

Отже, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, та наявність визначених КПК України ризиків, оцінених слідчим суддею за стандартом «достатніх підстав», у відповідності до тлумачення щодо цього стандарту, викладеного в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2018 (справа № 11-386сап18), та від 27.01.2022 (справа № 11-132сап21).

Дослідивши клопотання та додані матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя встановив:

Детективами Національного антикорупційного бюро України під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000063 від 07.02.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України України, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

За версією слідства злочин було вчинено за наступних обставин:

У провадженні судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_8 перебувала справа 522/23935/23 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання правочинів удаваними, визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ (далі-справа).

На початку березня 2024 року ОСОБА_13 , знайомий ОСОБА_10 , запропонував їй консультацію юриста щодо справи, на що вона погодилася.

Так, 10.03.2024 у не встановлений досудовим розслідуванням час у ресторані «Апшерон» за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 20/3, відбулася зустріч ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та вказаного юриста - судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 .

Під час зустрічі ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_4 деталі судової справи та відомості про те, що її розгляд здійснюється суддею ОСОБА_8 одноособово.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на підбурення ОСОБА_10 до висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди судді ОСОБА_8 за прийняття рішення у справі на користь відповідача. Маючи відповідні знання та розуміючи, що його протиправні дії можуть бути задокументовані працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_4 прийняв рішення залучити до вчинення злочину свою сестру - адвоката ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , користуючись своїм авторитетом судді, переконав ОСОБА_10 в необхідності залучити як адвоката, яка надасть правову допомогу, ОСОБА_7 , у зв`язку з нібито неправильно обраною стратегією захисту іншим адвокатом.

Крім того, щоб посилити свій вплив на ОСОБА_10 і переконати прислухатись до його порад, зателефонував, з його слів, судді ОСОБА_8 та обговорив деякі деталі справи. Також, продовжуючи переконувати ОСОБА_10 , повідомив, що вказаний ним адвокат має можливість позапроцесуально спілкуватись з суддею ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_10 , будучи переконаною у вигідності для себе прислухатись до порад ОСОБА_4 , надала згоду на залучення до розгляду справи адвоката ОСОБА_7 . Після вказаної зустрічі за невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_7 вступила в попередню злочинну змову з ОСОБА_4 . Вони розподілили ролі під час вчинення злочину, відповідно до яких ОСОБА_7 шляхом умовлянь і створення умов для переконання ОСОБА_10 у вигідності такої поведінки мала підбурити її до надання неправомірної вигоди судді ОСОБА_8 у розмірі 10 000 доларів США, а ОСОБА_4 , користуючись своїм авторитетом судді, повинен підтверджувати вигідність таких дій для ОСОБА_10 та необхідність надання неправомірної вигоди для судді у випадку звернення до нього.

Після цього ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , уклала зі ОСОБА_7 договір про надання правової допомоги. Сума гонорару, за домовленістю, склала 1000 доларів США та за участь у кожному судовому засіданні- 100 доларів США.

Далі, реалізуючи спільний злочинний умисел із ОСОБА_4 , ОСОБА_7 після засідання у справі, що відбулося 09.04.2024, зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що суддя дуже сумнівається з приводу наданих доказів і, судячи з її настрою, збирається поділити спірне майно, такими своїми діями формуючи у ОСОБА_10 переконання у неможливості отримання позитивного результату законним способом.

Також після чергового засідання, 23.08.2024, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, у ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_10 про те, що суддю повністю не влаштовують надані документи та її позиція - поділити майно, але за умови надання їй неправомірної вигоди в розмірі 10 000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ на 23.08.2024 становило 412 881 грн), вона прийме рішення на користь ОСОБА_10 , а також зазначила, що в разі відмови аналогічна пропозиція буде зроблена іншій стороні. Таким чином,

ОСОБА_7 28.01.2025, продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_4 злочинний умисел, у ході телефонної розмови висловлювала умовляння та переконувала ОСОБА_10 в необхідності висловити пропозицію та надати неправомірну вигоду в розмірі 10 000 доларів США судді ОСОБА_8 за прийняття рішення у справі на її користь.

Надалі, 05.02.2025 ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, в ході телефонної розмови продовжила переконувати ОСОБА_10 в необхідності висловити пропозицію та надати судді ОСОБА_8 неправомірну вигоду, вказавши, що її можна розділити та передати двома частинами.

У результаті умисних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у ОСОБА_10 сформувалось стійке переконання в неможливості отримання позитивного результату законним способом та необхідності висловити пропозицію та надати неправомірну вигоду в розмірі 10 000 доларів США судді ОСОБА_8

ОСОБА_10 , розуміючи, що відмова призведе до прийняття рішення на користь позивача, але не маючи наміру вчиняти протиправні дії, попросила свого знайомого ОСОБА_14 , який є свідком у цивільній справі, звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, що той і зробив 07.02.2025.

Далі, 14.02.2025, починаючи з 19 год. 50 хв., у приміщенні ресторану «Соло» за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 11А, відбулася зустріч ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , під час якої вони, використовуючи свій авторитет як фахівців в галузі права та можливість позапроцесуально спілкуватися з ОСОБА_8 , вживаючи заходів конспірації, з метою спонукання ОСОБА_14 і, відповідно, ОСОБА_10 надати неправомірну вигоди судді ОСОБА_8 запевнили в необхідності це зробити, щоб отримати у справі рішення на користь ОСОБА_10 . При цьому вони зазначили, що кошти можна розділити на дві рівні частини.

У подальшому, 17.02.2025, ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_10 та продовжила схиляти її до надання судді ОСОБА_8 неправомірної вигоди, на що ОСОБА_10 , не маючи наміру вчиняти протиправні дії, але розуміючи, що законне рішення не буде прийняте в разі її відмови, погодилася. Під час розмови вони узгодили надання коштів двома рівними частинами.

ОСОБА_14 17.02.2025 за домовленістю зі ОСОБА_7 прибув до офісу, яким вона користується, за адресою: АДРЕСА_1 , та на виконання раніше озвучених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 умов з 15 год. 55 хв. до 15 год. 58 хв. передав їй грошові кошти в розмірі 5000 доларів США (що на 17.02.2025 відповідно до даних НБУ становило 208 149,5 грн) для судді ОСОБА_8 за прийняття нею рішення на користь ОСОБА_10 у справі.

О 15 год. 30 хв. того ж дня ОСОБА_7 підтвердила ОСОБА_10 отримання від ОСОБА_14 половини неправомірної вигоди для судді ОСОБА_8 .

Далі, 16.05.2025 близько 14 год. відбулася зустріч ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в офісному приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 11, у ході якої ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за допомогою гучного зв`язку під час телефонної розмови, вживаючи заходів конспірації, використовуючи власний авторитет, шляхом переконання продовжили запевняти ОСОБА_10 у правильності вчинених дій та необхідності їх продовження, а саме наданні судді ОСОБА_8 другої частини неправомірної вигоди в розмірі 5000 доларів США, а також озвучили способи їх передачі, зокрема, шляхом переказу через обмінний пункт або на криптогаманець.

Тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_4 продовжили узгоджено вчиняти дії, спрямовані на підбурювання ОСОБА_10 до надання неправомірної вигоди в загальній сумі 10 000 доларів США судді ОСОБА_8 за прийняття нею рішення на користь ОСОБА_10 у справі.

Далі, ОСОБА_7 28.10.2025 у телефонній розмові з ОСОБА_10 зазначила, що приблизно наприкінці листопада відбудеться останнє засідання у справі, на яке ОСОБА_10 повинна приїхати, щоб до винесення суддею рішення надати їй другу половину неправомірної вигоди в розмірі 5000 доларів США.

Так, 05.11.2025 ОСОБА_7 шляхом надсилання повідомлення сповістила ОСОБА_10 , що останнє засідання призначене на 14.11.2025, а 10.11.2025 під час телефонної розмови знову підтвердила, що ОСОБА_10 має приїхати та надати судді ОСОБА_8 другу частину неправомірної вигоди.

ОСОБА_10 14.11.2025 за домовленістю зі ОСОБА_7 прибула до кафе біля офісу по вул. Садовій, 11. ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_4 умисел, повідомила ОСОБА_10 деталі рішення, яке готується прийняти ОСОБА_8 , запевнивши, що для законності рішення, щоб воно не було скасовано в апеляційній інстанції, необхідно все ж поділити вартість автомобіля. Після цього ОСОБА_7 наполягла на передачі ОСОБА_10 судді ОСОБА_8 другої половини неправомірної вигоди, після чого вони пройшли до офісу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_10 на виконання озвучених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 умов о 12 год. 53 хв. передала ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 5000 доларів США (що на 14.11.2025 відповідно до даних НБУ становило 210 320,5 грн) для судді ОСОБА_8 за прийняття нею рішення на користь ОСОБА_10 у справі.

Отже слідство вважає, що такими діями ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_7 вчинив підбурювання ОСОБА_10 та ОСОБА_14 до висловлення пропозиції та до надання неправомірної вигоди в сумі 10 000 доларів США судді ОСОБА_8 за прийняття рішення у справі на користь ОСОБА_10

18.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Також, у цьому провадженні 18.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

На підтвердження викладеної версії слідства, детективом додано до клопотання, зокрема, наступні докази:

1. Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 10.02.2025.

2. Протокол огляду мобільного телефону іРhоnе 14 Рго ( ОСОБА_14 ) від 10.02.2025.

3. Протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтролю особи від 02.04.2025.

4. Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 17.02.2025.

5. Протокол огляду та вручення грошових коштів від 17.02.2025.

6. Протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - контролю за вчиненням злочину від 02.04.2025.

7. Протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтролю особи від 02.04.2025.

8. Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 19.03.2025.

9. Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.05.2025.

10. Протокол огляду мобільного телефону іРhоnе 15 ( ОСОБА_10 ) від 15.05.2025.

11. Протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтролю особи від 02.06.2025.

12. Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 17.05.2025.

13. Протокол огляду мобільного телефону іРhоnе 15 ( ОСОБА_10 ) від 17.05.2025.

14. Протокол огляду та вручення грошових коштів від 14.11.2025.

15. Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16.11.2025.

16. Протокол обшуку автомобіля ВМW 3281 д.н.з. НОМЕР_1 від 14.11.2025.

17. Протокол обшуку паркінгу ТЦ «Сади Перемоги» від 14.11.2025.

20. Речові докази: грошові кошти - предмет неправомірної вигоди.

За оцінкою слідчого судді, вказані докази є вагомими та дають підстави вважати, що відбулися події описаних стороною обвинувачення злочинів, та підстави для обгрунтованої підозри в причетності підозрюваного до вчинення цих злочинів.

Зокрема, слідчий суддя уважає, що зміст наданих протоколів НС(Р)Д (щодо спілкування підозрюваних, та інших осіб), та зміст наданих протоколів обшуку (щодо вилучення ідентифікованих грошових коштів) на цій стадії досудового розслідування за стандартом «достатніх підстав» належним чином обгрунтовують версію слідства про можливе вчинення злочину, та про можливу причетність підозрюваних до його вчинення.

Слідчий суддя на цій стадії не оцінює докази з огляду їх допустимості, а лише надає оцінку їх вагомості за стандартом «достатніх підстав». Сторона обвинувачення такі підстави в клопотанні навела, сторона захисту цих підстав не спростувала.

У своєму клопотанні сторона обвинувачення стверджує про наявність у цьому провадженні щодо підозрюваного ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи матеріали провадження, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику можливого переховування підозрюваного від слідства та суду.

Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Сама по собі можливість позбавлення волі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обіймаючи посаду судді Приморського районного суду міста Одеси, ОСОБА_4 набув широке коло знайомств і зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, керівників підприємств, установ та організацій, які він може використати з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду, у тому числі шляхом залишення території України.

Аналізом відомостей щодо перетину державного кордону України встановлено, що ОСОБА_4 під час повномасштабного вторгнення виїзжав за межі території України.

Відповідно до відомосте щорічної декларації за 2024 рік ОСОБА_4 та його дружина ( ОСОБА_15 ) володіють:

- готівковими коштами у сумі 1 000 070 грн.;

- коштами, розміщеними на банківських рахунках ОСОБА_4 , у сумі 108 606 грн..

Загалом, за період з початку 2022 року по червень 2025 року ОСОБА_4 отримано офіційні доходи у сумі 5 568 793 грн.

Слідчий суддя також вважає доведеним існування ризику знищення, приховання або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На даний момент досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та стороною обвинувачення продовжується збирання доказів, необхідних для підтвердження обставин, що підлягають доказуванню. ОСОБА_4 може як особисто, так і за допомогою інших осіб, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На даний момент у кримінальному провадженні не встановлено місцезнаходження частини неправомірної вигоди, а також не зібрані інші докази, що можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,

Слідчий суддя також вважає доведеним існування ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків.

Зокрема, слідство вважає, що інформацією про обставини вчинення кримінального правопорушення володіють ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , а також ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , інші працівники суду, які на даний момент ще не допитані та не надали свої показання.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 є суддею Приморського районного суду міста Одеси, має авторитет та владу, він має можливість впливати на зазначених вище свідків.

Оцінюючи виправданість на цей час обмеження прав і свобод підозрюваного, слідчий суддя ураховує, що потреби досудового розслідування вимагають застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, з метою виконання завдань кримінального провадження.

Оцінюючи виправданість застосування запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя приходить до висновку, що у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, такий захід належним чином не забезпечить запобігання наведених ризиків та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя враховує: 1) майновий стан підозрюваного ОСОБА_4 ; 2) підозру у вчиненні ним тяжкого корупційного злочину; 3) встановлені обставини кримінального провадження щодо специфіки кримінального правопорушення, його тяжкості та кваліфікуючих ознак, розмір предмета неправомірної вигоди, спосіб його одержання; 4) а також те, що розмір запобіжного заходу у виді застави, не має бути надмірним для підозрюваного.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що, з урахуванням всіх обставин провадження, до підозрюваного ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у виді застави в розмірі, меншому, ніж був визначений детективом у клопотанні, а саме в розмірі 397 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 202 116 (один мільйон двісті дві тисячі сто шістнадцять) гривень, оскільки, за оцінкою слідчого судді, зазначений розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та не буде завідомо непомірним. Також слідчий суддя приходить до висновку про необхідність одночасного покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Водночас, слідчий суддя уважає, що враховуючи близькі родинні стосунки підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , з числа додаткових обов`язків має бути виключений обов`язок підозрюваного ОСОБА_4 утримуватись від спілкування з підозрюваною ОСОБА_7 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання детектива.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 176-179, 182, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання від 18.11.2025 детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000063 від 07.02.2025 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 397 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 202 116 (один мільйон двісті дві тисячі сто шістнадцять) гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду;

2) не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця

проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 ;

5) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до такої палати протягом п`яти днів з її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1