Номер провадження 1-кс/205/2617/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання у кримінальному провадженні № 0001178 від 18.04.2023 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який перебуває на посаді номера обслуги гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого, стосовно якого 19.04.2021 року було спрямовано обвинувальний акт до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст. 185 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра з клопотанням про надання дозволу на затримання у кримінальному провадженні № 0001178 від 18.04.2023 відносно ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

27 грудня 2022 року старший солдат ОСОБА_6 усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

27 грудня 2022 року старший солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді номера обслуги гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 76, 77, 105, 106, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 27 грудня 2022 року (більш точно час під час досудового розслідування не встановлено), тобто в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, бажаючи назавжди ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та лікарів, без поважних причин, самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , а вільний час використовував на власний розсуд, поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

Під час незаконного перебування поза межами підрозділу військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_6 до органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів військового управління, правоохоронних органів з питань подальшого проходження військової служби не звертався, приховував свою належність до Збройних Сил України, хоча мав об`єктивну можливість вчинити вказані дії та повернутись до виконання обов`язків з військової служби.

23 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження останнього, у спосіб, передбачений КПК України, а саме в порядку ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручено для передачі, за останнім місцем роботи (служби) підозрюваного - представнику військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, «23» вересня 2024 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: матеріалами службового розслідування, допитами свідків та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися.

14.10.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська було винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 . На теперішній час строк дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 сплив.

21.04.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська було винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 . На теперішній час строк дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 сплив.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний старший солдат ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та його оголошено у розшук, з метою доставлення (приводу) останнього до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у сторони обвинувачення з вказаною метою виникла необхідність в отриманні дозволу суду на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши прокурора та слідчого, дійшов таких висновків.

Питання щодо забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу врегульовано ст. 187 КПК України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 188 КПК України прокурор або слідчий за погодженням із прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таке клопотання може бути подане у передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання, якщо прокурор не доведе наявності передумов для застосування тримання під вартою, а також достатніх підстав вважати, що підозрюваний переховується чи може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Частина 1 ст. 278 КПК України встановлює, що письмове повідомлення про підозру має бути вручено у день його складення, а у випадку неможливості у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

Таким чином, норми КПК передбачають можливість надання дозволу на затримання лише за умови подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявного підтвердження вручення повідомлення про підозру або неможливості його вручення у передбачений законом спосіб.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Маріупольського РУП ГУНП у Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001178 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Як убачається з матеріалів, 14.10.2023 та повторно 21.04.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська були постановлені ухвали про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою приводу. Строк їх дії на момент звернення слідчого до суду сплив.

Разом з тим подане клопотання не містить жодних відомостей, які б свідчили про фактичне виконання попередніх ухвал або про вжиття органом досудового розслідування реальних та ефективних заходів щодо встановлення місця перебування підозрюваного. У матеріалах відсутні: данні про перевірку можливих адрес проживання чи перебування підозрюваного; підтвердження надсилання, вручення повісток чи повідомлення про виклики; інформації про встановлення родичів або інших осіб, які могли б повідомити про місце його перебування.

До матеріалів клопотання долучені лише копії протоколів про допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є мешканцями Надвірнянського району Івано-Франківської області згідно яких зазначені свідки вказали, що не знають про місце перебування ОСОБА_6 за місцем свого постійного проживання у Надвірнянському районі Івано-Франківської області.

Слідчий суддя звертає увагу, що долучені до клопотання копії вищезазначених протоколів допиту свідків є фотокопіями низької якості, на яких не можливо не прочитуються необхідні відомості, зокрема дата його складання.

Разом з цим, слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що не може надати слідчому судді на огляд матеріали кримінального провадження № 0001178, скільки ці матеріали, з його слів, знаходяться у іншого слідчого, який не зміг йому їх надати перед тим, як йому доручили прийняти участь у судовому засіданні з розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий фактично обмежився загальним твердженням про «переховування» та «оголошення у розшук», підозрюваного ОСОБА_6 проте жодних документальних доказів або конкретних обставин, які б підтверджували реальність, тривалість чи характер такого переховування, не надано.

Суд звертає увагу, що попередні ухвали про дозвіл на затримання є судовими рішеннями, обов`язковими до виконання відповідно до ст. 129-1 Конституції України та ст. 21 КПК України. Ненадання жодних відомостей про виконання цих ухвал свідчить про відсутність належної організації розшукових заходів та фактичне невиконання стороною обвинувачення своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Вищезазначених вимог процесуального закону прокурором не виконано, оскільки прокурор під час розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 зазначив, що ухвала про дозвіл на затримання останнього потрібна для того, щоб правоохоронні ограни, включаючи органи національної поліції, прикордонної служби, міграційної служби тощо, у разі виявлення ОСОБА_6 , мали можливість його затримати. Натомість, прокурором жодним чином не доведено, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування, повідомлений у передбачений процесуальним законом способом про наявність відносно нього кримінального провадження та повідомлення йому про підозру у вчинені злочину тощо.

За таких умов слідчий суддя позбавлений можливості переконатися у тому, що орган досудового розслідування використав усі передбачені законом можливості для забезпечення явки підозрюваного менш примусовими засобами, як того вимагають ст. 188190 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання має суто формальний характер, не містить фактичних даних про здійснення реальних, достатніх та пропорційних заходів із розшуку підозрюваного, а подані матеріали не дають підстав вважати обґрунтованою необхідність повторного обмеження свободи особи у вигляді дозволу на затримання з метою приводу.

За таких обставин слідчий суддя позбавлений можливості встановити наявність передумов, передбачених ст. 189 КПК України, для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 188190, 309 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання у кримінальному провадженні № 0001178 від 18.04.2023 відносно за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_9