Провадження № 1-кп/161/2/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 січня 2026 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000315 від 26.04.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Луцьк Волинської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 .

раніше судимий вироком Луцького міськрайонного суду від 24.06.2019 року, за ч.2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання із встановленням 2 років іспитового строку, в Рожищенському районному суді на розгляді перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000324 за ч. 4 ст. 187 КК України.

передбаченого ч.3 ст.190 КК України (чинна до 11.08.2023 року).,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідування день та час, проте не пізніше 16.11.2020 року, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, діючи з єдиним умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх правові наслідки, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , реалізовуючи свій умисел, спрямований на вчинення шахрайства із метою заволодіння грошовими коштами, умисно, повторно, шляхом незаконних операцій, з використанням електронно-обчислювальної техніки, під приводом надання допомоги ОСОБА_6 під час купівлі мобільної гри, використовуючи невстановлений мобільний пристрій, у період часу з 16.11.2020 по 20.04.2021, відкрив ряд кредитних зобов`язань в кредитних установах від імені ОСОБА_6 , в результаті чого, надані кредитними установами грошові кошти, виводив на банківську картку потерпілого емітовану в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_4 , в кредитній установі ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН" у період часу 16.11.2020 року, оформив кредит на суму 1 000 грн., в кредитній установі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у період часу 21.11.2020 року оформив кредит на суму 1 300 грн., в кредитній установі ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН" у період часу 21.11.2020 року, оформив кредит на суму 1 500 грн., в кредитній установі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у період часу 31.12.2020 року, оформив кредит на суму 1 000 грн., в кредитній установі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у період часу 31.12.2020 року, оформив кредит на суму 3 000 грн., в кредитній установі ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН" у період часу 02.01.2021 року, оформив кредит на суму 790 грн., в кредитній установі ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН" у період часу 05.01.2021 року, оформив кредит на суму 570 грн., в кредитній установі ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН" у період часу 24.01.2021 року, оформив кредит на суму 860 грн., в кредитній установі ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН" у період часу 26.01.2021 року, оформив кредит на суму 1 000 грн., в кредитній установі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у період часу 03.03.2021 року, оформив кредит на суму 2 000 грн., в кредитній установі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у період часу 01.04.2021 року, оформив кредит на суму 10 000 грн., в кредитній установі ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН" у період часу 01.04.2021 року, оформив кредит на суму 1 410 грн., в кредитній установі ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН" у період часу 01.04.2021 року, оформив кредит на суму 1 550 грн., в кредитній установі ТОВ «МІЛОАН» у період часу 20.04.2021 року, оформив кредит на суму 3 000 грн.

Продовжуючи свої протиправня дії, здійснюючі віддалені входи до автоматизованої банківської системи АТ КБ «Приватбанк» від імені потерпілого ОСОБА_6 , в період часу до 14.06.2021 розпорядився вказаними грошовими коштами на загальну суму 28 980 гривень, отриманими від кредитних установ на власний розсуд, тим самим спричинив майнову шкоду потерпілому на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини вказані в обвинувальному акті. Позовну заяву про відшкодування моральної шкоди визнає в повному обсязі. Просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що в обвинувальному акті все вказано вірно. Просить стягнути з обвинуваченого 100000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди. Щодо обґрунтування моральних збитків вказує, що є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства, обвинувачений користуючись в тому числі таким станом вчинив вказані правопорушення, в подальшому неоднаразово насміхався з нього, надурив його. Фактично такими діями принижував його честь та гідність та в принципі осіб з інвалідністю. Міру покарання просив обрати на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо особи обвинуваченого, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, неодружений, не працює, в установах містах на обліку не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахування викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах, встановлених у санкції інкримінованої частини статті КК України, та в такому необхідному та достатньому розмірі, що об`єктивно разом з метою кари одночасно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 71 КК України, та до знов призначеного йому покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2019 року, за яким він засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі за ч. 2 ст.190, 70 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 100000 грн., підлягає задоволенню.

Згідно чт.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно - небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи ступінь вини відповідача, характер вчиненого діяння (злочини вчинені проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітніх потерпілих), суд вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму в 100000 (сто тисяч) грн., яку не оспорює і сам обвинувачений.

Речові докази не долучались.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023 року) та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до знов призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2019 року, за яким він засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі за ч. 2 ст.190, 70 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки та остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяці позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 (сто) тисяч гривень задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у розмірі 100000 (сто) тисяч гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя: