Провадження №11-сс/801/6/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

при секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 187 ч. 4, 189 ч. 4 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2025 року задоволено погоджене із прокурором клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0001029, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025 року за ознаками ст. 187 ч. 4, 189 ч. 4 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 11.12.2025 оголошено підозру за ст. 187 ч. 4, 189 ч. 4 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів до 09 лютого 2026 року без визначення застави.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вказав, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, внаслідок чого дійшов висновку про необхідність застосування виключного запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Водночас вирішуючи питання про визначення застави слідчий суддя урахуванням оголошеної підозри за вчинення злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, та з посиланням на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України дійшов висновку про недоцільність визначення застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2025 через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам провадження. Просить винести своє рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а у випадку відсутності підстав для відмови у задоволенні клопотання визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підозра не є обґрунтованою, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні докази багаторічного спілкування між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також наявності між ними цивільно-правових відносин, про що свідчать боргові розписки на значну суму коштів. Окрім того механізм заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, описаний у повідомленні про підозру, не відповідає фактичній їх локалізації, що міститься у медичних документах. Також на переконання захисника прокурором не доведені ризики, зазначені у клопотанні, та не обґрунтовано неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів. Окремо зазначає про відсутність обґрунтування щодо недоцільності визначення застави. Також слідчий суддя у порушення положень ст. 178 КПК України не врахував особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки (дружину та малолітніх дітей), похилий вік та незадовільний стан здоров`я.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, слідчим суддею зазначені вимоги закону дотримано та висновки щодо необхідності застосування виключного запобіжного заходу, викладені в ухвалі, належним чином умотивовані.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Висновки щодо обґрунтованості підозри.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині необґрунтованості оголошеної підозри суд зазначає, що за змістом п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у разі наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, в тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Так, у справі «Кавала проти Туреччини» (рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1(с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1(с) ст. 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень".

У цьому провадженні з наданих до клопотання документів (заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколів допиту потерпілих, протоколі пред`явлення осіб для впізнання, виписок із медичних карт потерпілих), а також зі змісту ж оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_7 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4, 189 ч. 4 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до особливо тяжких злочинів.

При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри через існування цивільно-правових відносин між підозрюваним та потерпілими, оскільки навіть наявність боргових зобов`язань не виключає кваліфікацію дій винної особи за статтями закону про кримінальну відповідальність, які передбачають відповідальність за вимагання та розбій.

Висновки щодо доведеності ризиків та застосування виключного запобіжного заходу.

Стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення чи спотворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, а також незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Під ризиками, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною першою статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що можливе призначення в майбутньому кримінального покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально в місцях несвободи, у певній мірі може бути об`єктивною підставою вважати доведеним, що підозрюваним буть вчинятись спроби ухилятись від органів досудового розслідування чи суду. У даному ж провадженні у сукупності із тяжкістю інкримінованих злочинів та значного суспільного резонансу суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи його продовження, суд зазначає про те, що із доданих до клопотання письмових доказів (довідки про наявність судимостей) убачається, що ОСОБА_7 у минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення ряду кримінальних правопорушень проти життя і здоров`я особи, у тому числі особливо тяжких злочинів. Безумовно, внаслідок спливу визначеного законом строку, ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України вважається таким, що немає судимості, проте такі дані характеризують особу підозрюваного та дозволяють спрогнозувати його поведінку, яка втім, свідчить про імовірну агресію з боку затриманої особи. Такі дані із високою імовірністю стверджують наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того письмовим доказами, долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу (показаннями потерпілих та змісту оголошеної підозри) установлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів саме із застосуванням психологічного та фізичного тиску на потерпілих та ця обставина безумовно підтверджує ризик подальшого незаконного тиску на учасників провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

За приписами ст. 187 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею враховано вік підозрюваного, наявність місяця проживання та соціальні зв`язки. Втім, навіть з урахуванням цих даних про особу ОСОБА_7 на даному початковому етапі досудового розслідування до останнього необхідно застосувати винятковий запобіжний захід, оскільки менш суворі, навіть домашній арешт, не зможуть забезпечити досягнення завдань кримінального провадження та виконання підозрюваним процесуальних рішень.

Висновки щодо можливості визначення застави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Проте ч. 4 ст. 183 КПК України встановлює винятки з цього правила та зазначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, з-поміж інших щодо злочину, пов`язаного із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК).

Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що за наявності обгрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), пов`язаного із застосуванням насильства або погрозою його застосування, вирішення питання про визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, належить до дискреційних повноважень слідчого судді, проте з обовязковим урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. 177, 178 КПК України та рішення слідчого судді про визначення або невиначення застави має бути належним чином умотивовано.

У цьому провадженні з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, установлених ризиків, особи підозрюваного, а також стадії досудового розслідування, на переконання суду внесення застави із покладенням на ОСОБА_7 обов`язків не забезпечить виконання останнім процесуальних рішень. Відтак рішення слідчого судді про неможливість визначення застави відповідає положенням кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0001029, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025 року за ознаками ст. 187 ч. 4, 189 ч. 4 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Копію ухвали направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: