Провадження № 1-кс/742/70/26
Єдиний унікальний № 742/5354/25
УХВАЛА

11 січня 2026 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про застосування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000763 від 08.09.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Линовиця, Прилуцького р-ну, громадянина України, українця, офіційно неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-вироком Прилуцького міськрайонного суду від 25.08.2023 р. за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, від відбування якого 20.05.2025 р. умовно-достроково звільнений на 1 рік 5 місяців 17 днів

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

за участю:

слідчий ОСОБА_3 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисник (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

1. 11.01.2026 р. слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000763 від 08.09.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 може бути причетним до незаконного збуту наркотичних засобів, вчиненого повторно.

3. 09.01.2026 р. ОСОБА_4 було затримано уповноваженою особою в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

4. Подане слідчим клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявністю ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливістю запобігання вказаним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому органом досудового розслідування, як альтернативний запобіжний захід, ініційовано визначити заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ІІ. Позиція сторін

5. В судовому засіданні слідчий надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, вважав наявними ризики, що передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з одночасним покладенням на підозрюваного ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурор також просила задовольнити клопотання, стверджуючи про неможливість застосування до підозрюваного будь-якого іншого альтернативного запобіжного заходу у зв`язку з систематичністю його протиправних дій, скоєних під час умовно-дострокового звільнення від відбування попереднього покарання.

6. Підозрюваний часткового заперечував обґрунтованість пред`явленої підозри. Узагальнений зміст показань зводився лише до повного визнання епізоду збуту наркотичних речовин від 09.01.2026 р., заперечуючи протиправність своїх дій за інкримінованими епізодами від 19.09.2025 р. та 02.01.2026 р. Наполягав на недоведеності заявлених ризиків для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник акцентувала увагу на тому, що слідчим не доведено підстав для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації її підзахисного. Також, з огляду на матеріальний стан підозрюваного, просила зменшити розмір застави.

ІІІ. Процедура

7. Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст.194 КПК України. Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується органом досудового слідства необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене з прокурором та у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надані 10.01.2026 р. підозрюваному.

8. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

9. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

10. Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

11. Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

IV. Оцінка слідчого судді

12. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог ст.194 КПК України зобов`язаний з`ясувати наступні обставини:

12.1 Наявність статусу підозрюваного

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Так, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 було вручено 09.01.2026 р., про що свідчать матеріали, долучені до клопотання, яким стверджується факт повідомлення про підозру.

Отже, у відповідності до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

12.2 Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно повідомлення про підозру від 09.01.2026 р. ОСОБА_4 підозрюється у незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, зокрема: протоколи вручення грошових коштів та огляду покупця від 19.09.2025 р. та 02.01.2026 р., висновками експертів, протоколом про результати проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину від 19.09.2025 р., протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з врахуванням в наданих в судовому засіданні показань підозрюваного, в сукупності дають достатні підстави вважати обґрунтованою підозру про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що остаточна оцінка доказів та кваліфікація дій здійснюється судом під час судового розгляду справи. Повідомлення про підозру у сукупності з наданими слідчим матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.307 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Доводи підозрюваного про необґрунтованість підозри за епізодами від 19.09.2025 р. та 02.01.2026 р. є безпідставними, з огляду на досліджені матеріали долучені до клопотання, а також враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Пред`явлення ОСОБА_4 підозри за ч.2 ст.307 КК України за епізодом від 09.01.2026 р., з огляду на відсутність результатів проведення експертизи збутої ним речовини, не спростовує її обґрунтованість в частині епізодів від 19.09.2025 р. та 02.01.2026 р.

Термін "обґрунтованість" означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень. Зі змісту ж оголошеної підозри, змісту показань в судовому засіданні в співставленні з матеріалами клопотання в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

12.3 Наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

В поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя приймає до уваги початкову стадію досудового розслідування, суть та характер злочину у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, обставини вчинення злочину (кількість епізодів та їх латентність, вагу збутого наркотичного засобу), а також обставини, передбачені ст.178 КПК України, що характеризують підозрюваного.

Зокрема, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення в період іспитового строку, має зареєстроване місце проживання, відсутність стійких соціальних зв`язків та утриманців, офіційно непрацевлаштованого, формально позитивну характеристику, можливість прямого або опосередкованого впливу на свідків, та інші обставини, що передбачені ст.178 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про доведення стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При оцінці ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя виходить із обставин цього кримінального провадження та встановлених в судовому засіданні характеристик особи підозрюваного, що обумовлено, в першу чергу, загрозою можливого призначення покарання, а тому може з високою вірогідністю вплинути на підозрювану особу та спонукати її на вчинення певних дій. Наслідки ризику втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і його процедура виконання покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: отримання показань на стадії досудового розслідування та безпосередній допит свідків вже на стадії судового розгляду.

Відтак, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи часткове заперечення ОСОБА_4 обставин збуту наркотичних речовин, не виключена ймовірність того, що останній у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини інкримінованого злочинів, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає слушними доводи слідчого щодо існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень. Такий ризик підтверджується ймовірною систематичністю діянь, інкримінованих ОСОБА_4 , які були вчинені у період іспитового строку, що свідчить про сталу злочинну поведінку та невиправлення особи після попереднього засудження. Крім того, відсутність офіційного місця працевлаштування і, відповідно, законних джерел доходів об`єктивно підвищує ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень, зокрема пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, з метою отримання незаконного прибутку. У сукупності зазначені обставини свідчать про високу ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може продовжити протиправну діяльність, аналогічну тій, у якій він підозрюється.

Слідчий суддя наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зобов`язання підозрюваного щодо не залишення ним місця постійного проживання та наміри створити сім`ю не забезпечують впевненості у його подальшій належній процесуальній поведінці у випадку застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, та не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Отже, на переконання слідчого судді під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий довів обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення), а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вище викладене, суд констатує, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, є достатньо високими, та відповідно до ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

12.4 Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

Приймаючи до уваги обставини та характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , доведеність існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, на початковому етапі може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

За встановлених слідчим суддею обставин, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним, оскільки з урахуванням індивідуальних відомостей про підозрюваного та латентності скоєного злочину, застосування застави як основного запобіжного заходу буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних пристроїв та можливістю спілкування з іншими особами (в т.ч. свідками у кримінальному провадженні та на цей час невстановленими ймовірно причетними особами, які сприяли підозрюваному у вчиненні даного кримінального правопорушення), що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_4 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Незважаючи на наявність прямих доказів причетності до можливого збуту підозрюваним наркотичних речовин, останній продовжує частково заперечувати свою причетність, що підвищує встановлені слідчим суддею ризики з огляду на тяжкість можливого призначення покарання.

Зважаючи на високу імовірність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням особистих характеристик ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує встановлені ризики, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права підозрюваного порушувати питання про зміну обраного йому запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

Жодних офіційних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в установі попереднього ув`язнення матеріали клопотання не містять.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Крім того, згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного (його роль, функцію), інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи вище наведені обставини та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також надані сторонами в змагальному процесі докази, зокрема матеріали клопотання слідчого, якими він обґрунтовує можливість запобігти встановленим ризикам, визначенням застави у 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя вважає, що саме максимальний розмір застави для даного виду тяжкого злочину буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

Визначений судом розмір застави обумовлений високим ступенем суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та тяжкими наслідками для суспільства від злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин.

При цьому підкреслює, що обґрунтованість застосованого запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, або внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його продовження чи пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Поряд з цим, слідчий суддя переконаний, що з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання поза процесуальній поведінці підозрюваного, необхідним є покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені ч.ч.5,6 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Враховуючи вище наведені обставини, що мають значення для розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із одночасним покладенням на підозрюваного ряду обов`язків, згідно із ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, що на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

V. Межі строку дії запобіжного заходу

13. Враховуючи те, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яким в даному випадку є 09.01.2026 р. (п.4 ч.3 ст.219 КПК України), слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09.03.2026 р.

Керуючись ст.ст.131,176-179,193,194,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000763 від 08.09.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 шістдесят днів, тобто до 9 березня 2026 р.

Визначити підозрюваному ОСОБА_9 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з м. Прилуки, в якому проживає підозрюваний, без дозволу прокурора, слідчого або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання слідчому, у проваджені якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 09 березня 2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, які здійснюють повноваження слідчого в кримінальному провадженні №0000763.

Строк закінчення дії ухвали визначити до 09 березня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, слідчому та прокурору - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1