У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2940/25

№ 1-в/183/242/25

19 вересня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання в. о. начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_3 про приведення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 року у відповідність в частині призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 ,

встановив:

В. о. начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_3 звернувся до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про приведення вироку у відповідність в частині призначеного покарання ОСОБА_4 , якого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 року визнано винуватим за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року до покарання, призначеного за цим вироком, і визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки три місяці.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2025 року ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України було звільнено від покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 року.

Представник установи виконання покарань в судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання без його участі.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року до покарання, призначеного за цим вироком, і визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки три місяці.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2025 року ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України було звільнено від покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 року за ч. 1 ст. 190 , ч. 2 ст. 190 КК України.

Отже на момент ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 року ОСОБА_4 було звільнено від покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 року.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України вбачається, що відомості про звільнення ОСОБА_4 від покарання призначеного йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 року за ч. 1 ст. 190 , ч. 2 ст. 190 КК України в матеріалах кримінального провадження та в обвинувальному акті відсутні.

Таким чином, під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, яке було здійснено відповідно до ст. ст. 381, 382 КПК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження, суду не були відомі вказані обставини щодо звільнення ОСОБА_4 від покарання за ч. 1 ст. 190 , ч. 2 ст. 190 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання та додані до нього документи, суд дійшов висновку, що клопотання в. о. начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_3 не містить вимог, вирішення яких належить до повноважень суду, який ухвалив вирок, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України.

Наведені у клопотанні питання можуть бути вирішені шляхом апеляційного оскарження вироку суду або в порядку перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає поверненню особі, яка його подала.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання в. о. начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_3 про приведення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 року у відповідність в частині призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 , повернути особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1