ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/274/26 Справа № 206/4748/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000663 від 27 вересня 2023 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження, у якому ОСОБА_7 утримується під вартою.

У судовому засіданні 27 січня 2026 року захисником ОСОБА_8 було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 , на не пов`язаний із триманням під вартою, в обґрунтування якого захисник вказує, що обвинувачений тривалий час утримується в умовах слідчого ізолятору, внаслідок чого стан його здоров`я постійно погіршується.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які, кожен окремо, підтримали клопотання; прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на продовження існування та вагомість встановлених раніше щодо обвинуваченого ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку про те, що останнє не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіривши з урахуванням доводів клопотання захисника матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що раніше встановлені щодо обвинуваченого ризики у вигляді: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, продовжують існувати, оскільки останній небезпідставно обвинувачується у тому, що він на протязі тривалого часу підтримував зв`язок з представниками країни агресора та здійснював передавання інформації щодо розташування військової техніки ЗСУ, об`єктів критичної інфраструктури.

На існування та особливу вагомість цих ризиків вказує і те, що предметом апеляційного перегляду є вирок суду першої інстанції, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначене йому суворе покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Отже, встановлені ризики та суспільна небезпека обвинуваченого ОСОБА_7 на даний час не відпали і продовжують існувати, що зумовлює необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою.

Вказане узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть усунути ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи захисника щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 в умовах тримання під вартою колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки захисником не надано будь-яких медичних документів, що вказували б на неможливість тримання цього обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, або принаймні доказів звернення до адміністрації установи з приводу погіршення здоров`я останнього.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне клопотання захисника залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4