ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 000118 внесеного до ЄРДР 09.07.2025, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000118 від 09.07.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111 1 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у період червня-липня 2023 року, більш точний час в ході слідства встановити не представилося за можливе, громадянин України ОСОБА_5 , незважаючи на вищенаведені обставини триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Горлівка Донецької області, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, всупереч та на шкоду інтересам держави Україна, реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на сприяння державі-агресору у реалізації окупаційної політики та створенні незаконних органів влади на тимчасово окупованій території України, а також в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, за результатами чого підривається національна безпека України, створюється загроза державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам держави Україна, добровільно зареєструвалася кандидатом у депутати так званого «Горловського городского совета Донецкой Народной Республики первого созыва», з метою бути обраною до вказаного органу окупаційної влади від партії «Единая Россия».

Вибори на тимчасово окупованої території м. Горлівка Донецької області до так званого «Горловського городского совета Донецкой Народной Республики первого созыва» були проведені у відповідності до російського законодавства та відбувалися 10 вересня 2023 року.

Згідно із протоколом «о результатах выборов» так званої «Территориальной избирательной комиссии № 20 Донецкой Народной Республики» від 11 вересня 2023 року, депутати від так званої «Всероссийской политической партии «Едина Россия» отримали 26 депутатських мандатів, відповідно до списку кандидатів, які були зареєстровані, серед яких, у списку значиться ОСОБА_5 .

Так, з 11 вересня 2023 року ОСОБА_5 , за результатами так званих «виборів», добровільно, без фізичного примусу обраний так званим «депутатом» до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території «Горловського «Горловського городского совета Донецкой Народной Республики первого созыва» від політичної партії окупаційної влади держави-агресора «Единая Россия».

Надалі, з моменту обрання у вересні 2023 року та по теперішній час ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Горлівка Донецької області, продовжуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на сприяння державі-агресору Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, забезпечення функціонування незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, які підконтрольні окупаційній владі держави-агресора та входять у її вертикаль влади, утримання цими органами під своїм контролем території України, добровільно, без фізичного примусу бере участь у засіданнях так званого «Горловського городского совета Донецкой Народной Республики первого созыва», виконує інші функції у якості депутата від політичної партії «Единая Россия», тим самим сприяє подальшим заходам держави-агресора по встановленню адміністративного, військового, юридичного, економічного та інших видів контролю на окупованих територіях України.

На підставі зібраних доказів ОСОБА_5 11 вересня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та відповідно до ч. 3 ст. 111 та ст. 135 КПК України вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Водночас, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 перебуває одружений із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мають двоє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується актовими записами про народження №9 від 10.01.1999 та № 346 від 03.06.1997 відповідно.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , має у власності:

будівлю магазину загальною площею 119,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

вбудоване приміщення в цокольний поверх площею 74,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

будинок загальною площею 685 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

будівлю кіоску загальною площею 20,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ;

інше вбудовано-прибудоване приміщення загальною площею 116, 6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

вбудоване приміщення площею 36,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

житловий будинок загальною площею 65,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_6 ;

вбудоване приміщення площею 139,3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_7 ;

земельна ділянка кадастровий номер :00:005:0014 площею 0,2409 га, розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

земельна ділянка кадастровий номер :02:016:0729, розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною визначеною законом підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Також у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об?єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім?я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 343/1294/18.

Враховуючи те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000118 від 09.07.2025 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, то наявні підстави для арешту майна, передбачені п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке може призначити суд, відповідно до санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім цього, оскільки Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, передбачено можливість вільного відчуження нерухомого майна власниками, проведення даних реєстраційних дій суб`єктами державної реєстрації у короткий строк, вважаю за необхідне розглядати дане клопотання, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення підозрюваного, його захисника, так як це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Аналогічно, можливість вільного відчуження рухомого майна (транспортних засобів) власниками, проведення даних реєстраційних дій суб`єктами державної реєстрації у короткий строк передбачено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 40, 98, 131, 132, 170, 171, 172 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що санкція статті по якій ОСОБА_5 повідомлено про підозру передбачає конфіскацію майна, а також те, що майно ОСОБА_4 є спільною сумісною власністю подружжя, тому, з метою унеможливлення подальшого відчуження даного майна на час досудового розслідування та судового розгляду, а також з метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 000118 внесеного до ЄРДР 09.07.2025, а саме:

будівлю магазину загальною площею 119,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

вбудоване приміщення в цокольний поверх площею 74,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

будинок загальною площею 685 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

будівлю кіоску загальною площею 20,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ;

інше вбудовано-прибудоване приміщення загальною площею 116, 6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

вбудоване приміщення площею 36,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

житловий будинок загальною площею 65,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_6 ;

вбудоване приміщення площею 139,3 кв.м., розташоване за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. ОСОБА_8 маршала, буд. 22;

земельна ділянка кадастровий номер :00:005:0014 площею 0,2409 га, розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

земельна ділянка кадастровий номер :02:016:0729, розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_9