Справа № 372/4/25
Провадження 1-в-8/26
ухвала

Іменем України

28 січня 2026 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області подання начальника Обухівського районного відділу № 2 філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області про звільнення від покарання ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання провідного інспектора Обухівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про звільнення від покарання ОСОБА_4 , яке обґрунтовується тим, що вироком Обухівського районного суду Київської області від 07.01.2025 року ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому було призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75, КК України звільнений від відбування покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 07.01.2025 року з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Обґрунтовуючи подання зазначив, що за час іспитового строку засуджений зарекомендував себе з посередньої сторони, 03.06.2025 року ОСОБА_4 не з`явився не реєстрацію без поважної причини, за що засудженому було винесено письмове попередження, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, обов`язки, покладені судом виконав, а тому просить звільнити останнього від призначеного покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги подання підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, загалом посилаючись на обставини викладені в поданні.

Представник органу пробації ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги подання підтримав в повному обсязі, просив звільнити його від покарання призначеного вироком Обухівського районного суду Київської області.

Вислухавши прокурора, засудженого, перевіривши матеріали особової справи та кримінального провадження, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За умовами п.9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Відповідно до вимог частини 3 статті 75 КК України, умовою ухвалення рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не тільки не вчинить нового злочину, а й виконає покладені на нього вироком обов`язки.

Згідно з ч.ч.3,4 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.78 Кримінального кодексу України, ч.2 ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи із аналізу норм ч.1 ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч.4 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням, та не дає підстав для застосування ст.78 КК України, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Отже, закінчення іспитового строку не призводить до автоматичного звільнення засудженого від призначеного покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Обухівського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і йому було призначене покарання у виді 1 року обмеження волі, а також було встановлено іспитовий строк 1 рік.

Разом з тим, як свідчить подання та матеріали особової справи, засуджений неналежно виконував покладені на нього обов`язки, після постановлення на облік в уповноваженому органі з питань пробації на реєстрацію не з`явився 03.06.2025 року без поважних причин (з його пояснень через неналежний стан здоров`я, однак будь-які підтвердження відсутні).

Окрім того, до цього часу засуджений не виконав вирок в частині обов`язку сплати процесуальних витрат на залучення експерта, в судовому засіданні не встановлено поважності причин ухилення від виконання вироку в цій частині.

Встановлений вироком суду іспитовий строк закінчився 07.01.2026 року.

З вимоги УІЗ ГУ НП в Київській області долученої до матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за період іспитового строку, станом на 09.10.2025 року, засуджений не притягувався до кримінальної відповідальності.

Подання органу пробації подано суду 07.01.2026 року.

Таким чином, подання подано передчасно без належної підготовки і перевірки визначених законом відомостей про наявність передбачених ст. 78 КК України передумов для звільнення від покарання, в матеріалах подання на час звернення до суду була відсутня і станом на час розгляду також відсутня вимога про судимість засудженого станом на момент закінчення іспитового строку, тобто подання слід визнати очевидно безпідставним і необгрунтованим.

Суд вважає, що під час судового розгляду не було встановлено безсумнівних і достовірних обставин поважності причин невиконання умов вироку, що не дає можливості прийти до висновку про виправлення засудженого, а тому подання не відповідає вимогам ст. 78 КК України.

За таких обставин, у задоволені подання слід відмовити.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.165 КВК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання начальника Обухівського районного відділу № 2 філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області про звільнення від покарання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1