У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого криміналіста Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження подане у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002811 від 30.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказував, що 30.11.2025 о 21 год. 39 хв. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КП України.

01.12.2025 під час складання протоколу затримання в приміщенні ТУ ДБР у м. Полтаві проведено особистий обшук ОСОБА_4 під час якого вилучено: службове посвідчення ОСОБА_4 (бланк ПТП №018865), посвідчення водія ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на бланку НОМЕР_1 , мобільний телефон ОСОБА_4 Samsung Galaxy A12 s/n НОМЕР_2 з інстальованими сім-картками з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Вилучені речі належать підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місцем зберігання документів та мобільного телефону ОСОБА_4 визначено ТУ ДБР у м. Полтаві.

Вищевказані речі постановою слідчого від 01.12.2025 року визнано речовими доказами.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник майна та його захисник адвокат ОСОБА_5 надали суду заяву про розгляд даного клопотання без їх участі у задоволенні клопотання не заперечують.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання слідчого подане до суду з дотриманням процесуального строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

У даному випадку метою накладення арешту є збереження речового доказу.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173 слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт (позбавити права відчуження, розпорядження та користування майном) на майно виявлене та вилучене 01.12.2025 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0002811 від 30.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, а саме службове посвідчення ОСОБА_4 (бланк ПТП №018865), посвідчення водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на бланку НОМЕР_1 , мобільний телефон ОСОБА_4 Samsung Galaxy A12 s/n НОМЕР_2 з інстальованими сім-картками з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , що належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Місцем зберігання документів та мобільного телефону ОСОБА_4 визначити кімнату зберігання речових доказів ТУ ДБР у м. Полтаві, що розташована за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, буд. №25.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1