Провадження № 1-кп/204/1145/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001185, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекістану, громадянина України, з середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Автономної республіки Крим, м. Феодосія, громадянки України, з вищою освітою, маючої на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення хуліганських дій, тобто на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм та правил поведінки, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, 18.10.2025 приблизно о 08:48, більш точний час не встановлено, перебували на паркувальному майданчику біля магазину «Сільпо» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Новокримська буд. № 3А, поряд з багатоквартирними житловими будинками та торговими закладами, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, знаючи, що діяльність РТЦК та СП по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, переслідуючи мету зупинити діяльність РТЦК та СП, чим перешкодити призову співробітниками установи інших громадян, приймали активну участь у вчинені групових дій щодо грубого порушення громадського порядку, де побачили ОСОБА_8 , який є співробітником ТЦК та СП, та між ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та потерпілим виникла сварка, у ході якої ОСОБА_7 з використанням малозначного приводу почала поводитися агресивно та влаштувала словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 . Після чого, як привід для продовження конфлікту, ОСОБА_7 бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи умисно, з хуліганських спонукань та мотивів явної неповаги до суспільства, бажанням самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, почала висловлюватись грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_8 , у тому числі висловлюючи побажання йому смерті, не вгамовуючись, маючи умисел на подальше грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань, ОСОБА_7 не маючи на меті припиняти свої хуліганські дії, відкрито демонструючи зухвалість, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб з метою подолання спроб потерпілого ОСОБА_8 припинити її дії, застосувала до останнього фізичну силу, яка виразились в тому, що ОСОБА_7 здійснила два удари правою рукою в область лівої сторони тулуба потерпілого, при цьому утримуючи потерпілого за верхній одяг лівою рукою, на що потерпілий ОСОБА_8 просив зупинитись ОСОБА_7 та не завдавати йому ударів. У цей же час ОСОБА_6 , який був поруч, використовуючи малозначний привід для здійснення своїх хуліганських дій, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, усвідомлюючи, що перебування в громадському місці, ззаду наніс три удари правою рукою стиснутою в кулак в область голови потерпілого ОСОБА_8 .

У результаті вищевказаних дій у ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта № 3507е за даними медичної документації виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в потиличній області справа.

Виявлені у нього тілесні ушкодження на голові, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі, що діяв (діяли) в потиличну частину голови. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі пункту 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

За даними наданої медичної документації у ОСОБА_8 був клінічно встановлений діагноз: «Закрита травма грудної клітини. Забій грудної клітини», однак вищевказаний діагноз об?єктивно (наявністю тілесних ушкоджень - синців, саден, крововиливів, тощо в медичній документації) не підтверджений, тому судово-медичній оцінці по ступеню тяжкості не підлягає. На підставі пункту 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6

Після цього потерпілий ОСОБА_8 відбіг від місця скоєння кримінального правопорушення, та попрямував до транспортного засобу сірого кольору марки Peugeot Partner, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на балансі ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до акту прийому передачі транспортного засобу та технічного талону транспортного засобу.

Не зупиняючись ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення врегульованих законом комплексу суспільних відносин, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно-корисної діяльності, спокійний відпочинок, дотримання правил поведінки в суспільному житті і побуті, і бажаючи їх настання; грубо порушуючи громадський порядок, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства і прийнятих в ньому правил поведінки, тобто ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки і моральності; знаходячись в громадському місці; діючи з особливою зухвалістю та насильством; використовуючи малозначний привід для здійснення своїх хуліганських дій, усвідомлюючи, що за їх діями спостерігають сторонні особи, реалізуючи спільний злочинний умисел підбіг до транспортного засобу сірого кольору марки Peugeot-Partner, реєстраційний номер НОМЕР_1 та ліктем правої руки наніс удар по правому передньому боковому дзеркалу, після чого підійшовши до лівої сторони транспортного засобу здійснив один удар ногою по кузову, та лівому боковому дзеркалу.

Відповідно до висновку експерта від 30.10.2025 за № СЕ-19/104-25/41619-АВ за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу: реєстраційний номер транспортного засобу - 1822H5, марка-peugeot, модель - partner, рік випуску - 2007, колір - сірий, тип транспортного засобу - легковий, номер кузова - НОМЕР_2 , об?єм двигуна - 1867 куб. см. станом на момент проведення дослідження складає 7339.60 грн (сім тисяч триста тридцять дев?ять грн 60 коп.).

У подальшому після вищевказаних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , якому відповідно до ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, просив суд затвердити угоди про визнання винуватості, укладені між потерпілим ОСОБА_8 , представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченими: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , з додержанням наступних вимог.

Відповідно до зазначених угод потерпілий, представник потерпілого та обвинувачені дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України.

Зі змісту угод вбачається, що обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнають свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення, щиро каються у скоєному злочині, не чинили перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до змісту угоди потерпілі розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди є: обмеження права на оскарження вироку. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені п.1 ч.3 ст.424 КПК України, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також сторонами угоди про примирення визначено та узгоджено покарання, яке обвинувачені повинні понести за вчинене кримінальні правопорушення.

Так, з урахуванням фактичних обставини скоєного правопорушення, відомості, що характеризують обвинувачених, наявність суспільного інтересу у забезпеченні швидкого судового розгляду кримінального провадження, а також щире каяття, часткове відшкодування шкоди та беззастережне визнання вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, що пом`якшують покарання, ураховуючи, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не чинили перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій під час проведення досудового розслідування, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст. 296 КК України покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , згодні.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення статей 394, 424, 473-474,476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснили, що права, надані законом у зв`язку з укладенням угоди розуміють; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнані; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується у разі затвердження угоди з ними узгоджений та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання вони можуть реально; свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме дій, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб, визнали та пояснили про вчинення кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статей 468-469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, уважаючи, що при укладенні цих угод дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказані угоди та призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 , представник потерпілого ОСОБА_4 просили затвердити вказані угоди та призначити обвинуваченим узгоджену між сторонами міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 беззастережно визнали себе винними, згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди з потерпілими, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угод про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Ураховуючи викладене, те що умови, форма і зміст угод про примирення між потерпілим ОСОБА_8 , представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченими відповідають вимогам КПК, КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження зазначених угод.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 умисних дій, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб, що правильно кваліфіковано ч. 2 ст. 296 КК України, та доходить висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами угод про примирення иіж потерпілим та обвинуваченими.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд стягує з обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 судові витрати на залучення експерта для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/41619-АВ від 30.10.2025, у розмірі по 3565 грн. 60 коп., з кожного.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим, укладену 15 грудня 2025 року між потерпілим ОСОБА_8 , представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід не обирався

Затвердити угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим, укладену 15 грудня 2025 року між потерпілим ОСОБА_8 , представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/41619-АВ від 30.10.2025, у розмірі по 3565 грн. 60 коп., з кожного.

У разі невиконання затверджених судом угод між потерпілим і обвинуваченим потерпілий, прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1