Справа №705/5181/25
1-кп/705/1006/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 від 23серпня 2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тернівка, Вінницької області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 12.08.2025 близько 12 год. 52 хв. в м. Умант Черкаської області, перебуваючи по вулиці Тищика, будинок 14а, в приміщенні магазину «sinsay», в період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України №3057-ІХ від 02.05.2023, Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України №3275-ІХ від 27.07.2023, який в подальшому продовжено Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України №3429-ІХ від 08.11.2023, який в подальшому продовжено Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України №3564-ІХ від 06.02.2024, Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України №3684-ІХ від 08.05.2024, Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024, який затверджений Законом України від 23.07.2024 №3891-ІХ, Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом України №4024-ІХ від 29.10.2024, Указом Президента України №26/2025 від 14.01.2025, затвердженим Законом України №4220-ІХ від 15.01.2025, Указом Президента України №235/2025 від 15.04.2025, затвердженим Законом України №4356-ІХ від 16.04.2025, Указом Президента України №478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України №4524-ІХ від 15.07.2025, виявила мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «СРН2591» чорного кольору, який знаходився на полиці для одягу, після чого, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиці для одягу мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «СРН2591» чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-25/12710-ТВ від 26.08.2025, становить 3373 грн., який в подальшому таємно викрала, тим самим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану вище суму, після чого з місця вчинення злочину зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненнікримінального правопорушення відповідно до пред`явленого їй обвинувачення, визнала повністю, погодилася надати покази.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Зазначила, що 12.08.2025 в обідній час вона з дочкою зайшла в магазин Сінсей, що по вул.. Тищика м. Умань подивитися одяг. Перебуваючи на другому поверсі магазину на полиці з одягом виявила мобільний телефон, який вирішила привласнити. Вказаний телефон взяла, вимкнула, перенесла до свого місця проживання, де його і зберігала. Через кілька днів до неї приїхали працівники поліції, яким вона видала викрадений телефон. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суд суворо не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченої, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченої, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченої, документами, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинувачену, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченої, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжкого злочину; особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд не вбачає.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у даному кримінальному провадженні для проведення судових експертиз в сумі 1782,80 грн., підлягаютьстягненнюз обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставінаведеноговище, керуючисьстаттями 369-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у даному кримінальному провадженні для проведення судових експертиз в сумі 1782,80 грн., стягнути з ОСОБА_4 користь держави.

Речові докази: диск з відеозаписом, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження; телефон марки «ОРРО» та коробку до нього, які повернуто потерпілій ОСОБА_6 під зберігальну розписку, залишити останній за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом не доцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_9