Справа № 127/2741/26
Провадження №11-сс/801/122/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівці Лази, Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2026 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволено, продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 березня 2026 року (включно), в межах строку досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання та продовжуючи підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 закінчується 30 січня 2026 року, завершити досудове розслідування до вказаного терміну не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та інших процесуальних дій, прийняти рішення щодо процесуального статусу інших учасників та проведення з ними подальших слідчих дій, визначитись щодо зміни раніше повідомлених ОСОБА_8 підозр у вчиненні кримінальних правопорушень або повідомлення останньому про нову підозру, після чого, виконати вимоги ст. ст. 290-291 КПК України.

Крім того, ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу не зменшилися та продовжують мати місце.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який становить підвищену суспільну небезпеку. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апелянт звертає увагу, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ризики в судовому засіданні не доведені та заявлені формально, не підтверджуються відповідними доказами, тому відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Підозра є необгрунтованою та базується лише на припущеннях.

Також вказує, що потерпілий та свідки вже допитані, їх показання зафіксовано, що унеможливлює спотворення доказів.

Конфлікт спровоковано агресивною та зухвалою поведінкою потерпілих.

Апелянт вказує, що ОСОБА_8 раніше не судимий,, має низку захворювань, які потребують регулярного медичного контролю, спеціального лікування та доступу до лікарських препаратів. Перебування в СІЗО обмежує можливість повноцінного лікування. ОСОБА_8 перебував у складі ЗСУ протягом 2004-2005 років, в МВС з травня 2013 по листопад 2025 року. в складі НПУ з листопада 2025 року по теперішній час, є учасником бойових дій, одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та служби.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у них доводи, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

На думку колегії суддів, як слідчим, при зверненні з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, так і слідчим суддею, при вирішенні вказаного клопотання, зазначених вимог закону було дотримано.

Предметом дослідження слідчим суддею, при розгляді даного клопотання, були саме обставини, передбачені ч.3 ст.199 КПК України, тобто обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто ймовірна причетність останнього до даного злочину, підтверджується матеріалами кримінального провадження, тобто наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема, дослідженими в ході розгляду даного клопотання слідчим суддею доказами.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 закінчується 30 січня 2026 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного терміну не представляється можливим.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала слідчого судді відповідає зазначеним критеріям.

У ході судового розгляду слідчий суддя визнав доведеними прокурором наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, враховуючи те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 закінчується 30 січня 2026 року, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а продовжують мати місце, про необхідність у продовженні йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено.

Щодо посилання захисника на попередні мотиви заперечень щодо продовження тримання під вартою та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, то на них надавалась оцінка попередніми ухвалами суду.

Доводи апелянта про відсутність ризиків, а відтак і про можливість зміни запобіжного заходу,не знайшли свого підтвердження, під час їх розгляду апеляційним судом, з врахуванням характеру оголошеної підозри ОСОБА_8 та обставин кримінального провадження.

Колегія суддів враховує те, що чинний КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (підозрювана) при застосуванні до нього (неї) більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього (неї) процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного, шляхом продовження, останньому, найсуворішого виду запобіжного заходу, є крім того, жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України, до суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було.

Твердження апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_8 на утримані малолітньої дитини, перебування його в шлюбі, позитивні характеристики, на увагу суду не заслуговують, оскільки не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який.

Інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують висновків слідчого судді викладених в судовому рішенні за наслідками розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2026, якою клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволено, продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів,тобто до 28 березня 2026 року (включно), в межах строку досудового розслідування, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4