Номер провадження: 11-сс/813/2310/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 11.11.2025 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб 2 СВ (із дислокацією м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 13.10.2025

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді від 11.11.2025 було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 13.10.2025.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що викладені у заяві про вчинення злочину відомості не містять об`єктивних даних, які б підтверджували наявність складу кримінальних правопорушень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- поза увагою слідчого судді залишилася та обставина, що приписи ст. 214 КПК України є імперативними;

- посилання органу досудового розслідування про його можливу причетність до зазначеного кримінального провадження є необґрунтованою та не підтверджена будь-якими доказами;

- в.о. керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 у розумінні приписів ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не є особою, яка уповноважена звертатися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Надання спеціалізованій прокуратурі статусу «на правах обласної» наказом Генерального прокурора є актом внутрішньої організаційної діяльності та регулює питання адміністративного характеру.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11.11.2025 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

У судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_6 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_8 направила на адресу апеляційного суду заяву, в якій просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності, вирішення апеляційної скарги залишила на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваного судового рішення дає підстави стверджувати про те, що приписам вищевикладеної норми кримінального процесуального закону воно не відповідає з огляду на такі обставини.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно дост. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Приписами ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження по справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Так, як вбачається із матеріалів, які надані апеляційному суду, заявник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді 04.11.2025 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою від 13.10.2025.

При цьому, першим пунктом прохальної частини скарги ОСОБА_6 було питання про поновлення строку на звернення зі скаргою, мотиви для поновлення якого зазначені у мотивувальній частині скарги.

Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності, порушене заявником у скарзі слідчим суддею розглянуто не було.

За приписами ст. 372 КПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; назви та складу суду, секретаря судового засідання; найменування (номера) кримінального провадження; прізвища, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання; закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа; сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження;

2) мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

3) резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя розглядає скарги в межах зазначених в них доводів.

Відтак, враховуючи наведене, на переконання апеляційного суду, слідчому судді необхідно було розглянути клопотання заявника про поновлення йому строку на оскарження бездіяльності, оскільки не вирішення зазначеного питання порушує принцип правової визначеності та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктами 1, 2 та 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Водночас, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути скаргу по суті викладених в ній доводів, оскільки вказані повноваження відповідно до приписів ст.ст. 304, 307 КПК України належать виключно до повноважень слідчого судді місцевого суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 , скасування ухвали слідчого судді та призначення розгляду скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 13.10.2025 іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 304, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 11.11.2025, про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 13.10.2025 скасувати.

Призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 13.10.2025 у суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4