Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-в/641/42/2026 Справа № 641/353/26
УХВАЛА

22 січня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний диспансер «3» ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшла заява лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» ОСОБА_4 , в якій він просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на шість місяців.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку в КНП ХОР «ОПНД № 3» згідно ухвали Сарненського суду Рівненської області (Справа № 572/3665/25, провадження № 1-в/572/776/25) від 25.07. 2025 року м. Сарни та його зверненням до КНП ХОР «ОПІНД № 3». Із загостренням психічного стану пролікований в стаціонарі КНП ХОР «ОКПЛ № 3» з 03.09.2025 р. по 25.09.2025 р. за направленням лікаря- психіатра КНП ХОР «ОПНД N?3». За минулий період ОСОБА_7 оглядався лікарем-психіатром КНП ХОР «ОПНД № 3» постійно і отримував підтримуючу терапію у вигляді нейролептиків пролонгів внітрішньо м?язово ін?єкціями.

Окрім того вказав, що ОСОБА_7 перебуває під динамічним спостереженням у КНП ХОР «ОПНД № 3» з 24 липня 2001 року. Відомо, що ОСОБА_8 , 17.07.2002р. біля свого під?їзду наніс важкі тілесні ушкодження своєму знайомому ножем, який взяв дома. Було порушено кримінальну справу по 4.1 ст. 121 КК України. Згідно постанови Комінтернівського районного м. Харкова суду від 19.12.2002 р. проходив СПЕК в 15- му ХГКПБ 16.10.2002 р. (Акт № 417). Визнаний неосудним у зв?язку з психічним захворюванням. Рекомендовано примусове лікування у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в Українську психіатричну лікарню 13 суворим наглядом м. Дніпропетровська. Згідно Постанови Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2009 р. поступив для подальшого проходження примусового лікування В Полтавську обласну клінічну психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом. Згідно Постанови Київського районного суду м. Полтави від 07.02.2011 р. примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_8 на госпіталізацію у психіатричний заклад із звичайним наглядом.

Так згідно Ухвали Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2022р. стосовно ОСОБА_7 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Згідно Постанови Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2009р. змінено застосування примусових заходів мед. характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із суворим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді її в психіатричний заклад із посиленим наглядом. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 07.02.2011р. примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_9 змінено на госпіталізацію у психіатричний заклад із звичайним наглядом.

23.03.2022 року був евакуйований у зв?язку із бойовими діями в м. Харків в КНП ЛОР ЛОКПЛ. Перебував на лікуванні КНП ЛОР ЛОКПЛ з 23.03.2022 р. по 22.08.2024 р. Перебував в КП «ОПЛ с. Орлівка» РОР з 22.08.2024 по 12.03.2025 року. Переведений в Рівненську Філію «СЗНПД» ДУ «ІСП МОЗ України». з 12.03.2025 року. Вперше психічні розлади з?явились в 1998 році, коли перестав спати, скаржився на слабкість, «багато тренувався», нічого не хотів робити, порушився апетит. У вересні 1999 році став відчувати, що «мати приворожує його», чув «голоси», вважав, що мати не рідна. Не їв їжу, яку вона готувала, закривався в кімнаті, розмальовував стіни, вів щоденник «як змінити життя».

З 06.08.2000 року по 31.08.2000 року знаходився на лікуванні в ХМКПЛ № 15 в 5-му психіатричному відділенні. Був доставлений МШД з відділення міліції, у зв?язку, з тим, що у власній квартирі побив посуд, меблі, вибив вікна. Перший час у відділенні за маячними мотивами не приймав передачі від мами, відмовлявся від прийому ліків, постійно чув «голоси», які наказували все руйнувати. Жорстоко побив хворого, заявив, що той спровокував його. В процесі лікування слухові псевдогалюцинації редукувались, маячні ідеї втратили свою аюуальність.

Виписаний в задовільному стані з діагнозом: «Шизофренія параноїдна форма, приступоподібно прогредієнтний тип перебігу. Після виписки знаходився вдома, ніде не працював. Періодично відвідував лікаря психіатра в МПІНД № 3. 3 17.07.2002 року вчинив правопорушення, було порушено кримінальну справу по ч. 1 ст. 121 КК України. Проходив СПЕК в ХМКПЛ № 15 16.10.2002 року акт № 417 визнаний судом неосудним у зв?язку, з психічним захворюванням. Рекомендовано примусове лікування в психіатричній лікарні із суворим наглядом Перебував на лікуванні КНП ЛОР ЛОКПЛ з 23.03.2022 року по 22.08.2024 року перебував в КП «ОПЛ с. Орлівка» РОР з по 12.03.2025 року. Переведений в Рівненську Філію «СЗНПД» ДУ «ІСП МОЗ України» де лікувався з 12.03.2025 р. по 07.08.2025 р.

Так 20.01.2026 року ОСОБА_7 був представлений на огляд лікарсько-консультативної комісії КНП ХОР «ОПНД № 3» для вирішення питання щодо продовження строку застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги. На момент огляду скарг не висловляв, не працює, з?являється 1 раз на місяць для огляду психіатра та отримання лікування(нейролептика пролонга р-на галоперидола деконоата 1,0 внутрішньо м?зово х 1 р. на місяць,) Незважаючи на проведене лікування, у клінічній картині захворювання зберігаються стійкі емоційно-вольові порушення, внутрішня напруженість, відсутність достатньої критики до вчиненого кримінального правопорушення, не цілеспрямованість суджень, формальність асоціативних процесів, порушення мотиваційно-особистісної сфери. Відзначаються періодична порушена поведінка та соціальна небезпека для оточуючих.

Враховуючи стан психічного здоров?я ОСОБА_7 ЛКК КНП ХОР «ОПНД № 3» приходить до висновку відповідно до якого, пацієнт на теперішній час не має стійкої ремісії, потребує лікування та динамічного нагляду, може представляти соціальну небезпеку для оточуючих та потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги. На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність стійкої ремісії, повного критичного ставлення до хвороби та установки на амбулаторне лікування, можливості контролювати свій психічний стан та поведінку, на підставі висновку № 1ЛКК КНП ХОР «ОПНД № 3» від 20.01.2026 року вважає необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_4 заяву підтримав в повному обсязі та просив продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на шість місяців.

Прокурор ОСОБА_3 , приймаючи участь дистанційно в режимі відеоконференції, проти задоволення заяви не заперечував.

В судовому засіданні опікун ОСОБА_6 просила заяву задовольнити.

Особа, відносно якої розглядається питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 у судовому засіданні вказав, що не вважає себе хворим та просить його відпустити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому, приймаючи участь дистанційно в режимі відеоконференції, засіданні підтримала думку ОСОБА_7 .

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно абз. 1 ч. 1ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги, який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року зауважив, що суди повинні критично оцінювати обґрунтовані висновки експертів-психіатрів з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки останні є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідній ухвалі, вироку.

Скасування або зміна примусових заходів медичного характеру може мати місце, коли особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності або обмеженої осудності, видужала або коли в результаті змін в стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги.

Приписами статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи, що висновком комісії лікарів-психіатрів підтверджується, що психічний стан ОСОБА_7 на теперішній час не змінився, останній не має стійкої ремісії, потребує лікування та динамічного нагляду, може представляти соціальну небезпеку для оточуючих, суд приходить до висновку про необхідність продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на шість місяців,.

З огляду на викладене, заява лікаря - психіатра КНП ХОР «ОПНД № 3» ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний диспансер «3» ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на строк 6 (шість) місяців.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1