ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000977 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, м. Володимира-Волинського, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, громадянина України, українця, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

08 вересня 2024 року близько 00 годин ОСОБА_4 керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «NISSAN NAVARA» реєстраційний номер закордонної реєстрації « НОМЕР_2 », рухаючись по вулиці Сагайдачного міста Володимира Волинської області в напрямку перехрестя вулиці Незалежності міста Володимира, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, всупереч вимогам с. 14 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.2, 2.3 б), д), 10.1, 16.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (надалі Правила дорожнього руху), проявив безпечність, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, під час здійснення проїзду вищевказаного перехрестя із другорядної дороги у напрямку вул. Княгині Ольги міста Володимира, не надав переваги у русі автомобілю марки «RENAULT KANGOO», транзитний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі вул. Незалежності міста Володимира у напрямку від перехрестя вулиці Ковельської та допустив зіткнення із вищевказаним автомобілем.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітньому ОСОБА_6 спричинені тяжкі тілесні ушкодження: повний розрив селезінки з відривом її від ніжки, закритий перелом 11-го ребра зліва, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

У прямому причинному заявку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебувають порушення ОСОБА_4 вимог:

- ст.14 Закону України «Про дорожній рух»: учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди громадянам;

- п.п. 1.5, 2.3 б), д) 10.1, 16.1Правил дорожнього руху, а саме:

п.1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян;

п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 16.11 Наререхресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та визнав повністю обставини викладені у обвинувальному акті. Щиро розкаявся та просить суворо не карати, не позбавляти волі, оскільки даний злочин він вчинив не умисно, а з необережності. Просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він проходить військову службу на посаді водія роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення, а тому позбавлення права керування транспортними засобами буде підставою для звільнення його із посади водія. Пояснив, що повністю відшкодував потерпілому шкоду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити цивільний позов, дані у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, котрі обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, має статус учасника бойових дій, нагороду за гідне та сумлінне виконання військового обов`язку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, даний злочин характеризується необережною формою вини, добровільне відшкодування завданого збитку, а також беручи сукупність помякшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про призначення основного покарання у виді позбавлення волі, без позбавлення права керування та його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд не призначає додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобоами, оскільки ОСОБА_4 проходить військову службу на посаді водія роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення, а тому позбавлення права керування транспортними засобами буде підставою для звільнення його із посади водія та неможливість виконання повноважень водія, які в даний час є вкрай необхідні для обороноздатності нашої держави і не сприятиме належному захисту нашої держави.

Також суд бере до уваги досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої існує низька ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 та виправлення обвинуваченого без позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд бере до уваги і думку потерпілого та його законного представника, які просила не позбавляти обвинуваченого волі та права керування транспортними засобами, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобіганню вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

На думку суду таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати стягнути із обвинуваченого.

Скасувати арешт майна.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Речові докази: автомобіль марки NISSAN NAVARA» реєстраційний номер закордонної реєстрації « НОМЕР_2 » - повернути ОСОБА_4 . Автомобіль марки «RENAULT KANGOO реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_6 .

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави 6056,96 грн судових витрат, пов`язаних із проведенням інженерно-транспортної експертизи.

Скасувати арешт майна, котрий накладений ухвалою слідчого судді Володимирського міського суду Волинської області від 16.09.2024.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1