Провадження № 1-кп/522/3615/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000708 від 13.10.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 12.10.2025 року в нічний час доби, перебуваючи на території автостоянки № 2 за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців (колишня назва - Маршала Говорова), 1, помітив велосипед марки «KONA KeIe», колеса 26 дюймів, чорно-сірого кольору, який знаходився всередині металевої конструкції для зберігання автомобіля та іншого майна, після чого визначив вказаний велосипед об`єктом свого протиправного посягання.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, впевнившись у непомітності своїх дій для сторонніх осіб, в умовах діючого на території України воєнного стану проник до металевої конструкції для зберігання автомобіля та іншого майна, яка на той момент не була зачинена на замок, звідки таємно викрав велосипед марки «KONA KeIe», колеса 26 дюймів, чорно-сірого кольору, та у подальшому залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 9198 гривень 75 копійок.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та пояснив, що дійсно 12.10.2025 року вночі перебував на території автостоянки № 2 за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців (колишня назва - Маршала Говорова), 1, де помітив велосипед, який знаходився всередині металевої конструкції для зберігання автомобіля та іншого майна, вирішив таємно ним заволодіти, для чого проник до вказаної металевої конструкції, яка на той момент не була зачинена на замок, викрав велосипед та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому передав викрадений велосипед працівникам поліції. Провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, просив суворо його не карати, оскільки належні висновки він для себе зробив та має намір змінити спосіб життя та стати на шлях виправлення.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в межах санкції зазначеної статті, вважав можливим звільнити його від відбування покарання, встановивши іспитовий строк.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому справедливе покарання.

Захисник у судовому засіданні просив суворо не карати обвинуваченого та надати можливість для виправлення, призначивши іспитовий строк.

Оскільки у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а також визнав всі фактичні обставини їх вчинення, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо у судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_3 діянь і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і ОСОБА_3 винуватий у його вчиненні, оскільки він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану з проникненням до іншого приміщення.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлені.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце мешкання, даних щодо його знаходження на обліку у лікаря нарколога та психіатра до суду не надходило. Також суд враховує, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, була у повному обсязі відшкодована потерпілому на стадії досудового розслідування.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Слід враховувати, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті обвинувачення.

Крім того, суд вважає необхідним, звільнити ОСОБА_3 від реального відбуття покарання у виді позбавлення волі на підставі вимог ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого іспитового строку, ОСОБА_3 не вчинить іншого кримінального правопорушення, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Застосування інституту звільнення від відбування покарання, яке, як зазначено, має бути індивідуальним щодо кожної особи, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, сприятиме виправленню обвинувачених без ізоляції від суспільства та попередженню скоєння ними нових злочинів.

У той же час, відповідно до вимог ст. 76 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, суд вбачає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок №2663 від 12.11.2025 року) у сумі 424 гривні 08 копійок (чотириста двадцять чотири гривні 08 коп.).

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-371, 373, 374, 375, 376ttp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2664/ed_2019_01_11/pravo1/T124651.html?pravo=1#2664" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 12 грудня 2023 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок №2663 від 12.11.2025 року) у сумі 424 гривні 08 копійок (чотириста двадцять чотири гривні 08 коп.).

Речові докази: диск з відеозаписом з камери відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження, велосипед марки «KONA KeIe», колеса 26 дюймів, чорно-сірого кольору вважати таким, що повернуто власнику майна.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1