ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3364/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 1664/1270 від 16.08.2025 року, яка надійшла засобами поштового зв`язку на адресу прокуратури 26.08.2025 року. Крім того просить слідчого суддю поновити строк для оскарження бездіяльності.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту скарги вбачається, що 19.08.2025 засобами поштового зв`язку до Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони скеровано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до трекінгу відправлень отримане прокуратурою 26.08.2025, що вбачається із долучених до скарги матеріалів.

Скаргу подано до суду лише 24.11.2025 року. Таким чином, з матеріалів скарги убачається, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.

Водночас заявник зазначає, що про виникнення бездіяльності йому стало відомо лише 09.11.2025 року. Службовими особами, уповноваженими на здійснення обліку осіб, що самовільно залишили військову частину або місце служби, було повідомлено, що на повідолення про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2025 року № 1664/1270 до теперішнього часу відомості до ЄРДР не внесені. Оскільки строк на оскарження бездіяльності рахується з 09.11.2025 року, заявник вважає, що звернувся до слідчого судді в межах визначених законом строку та просить поновити його.

У відповідності до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року №5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Зокрема, до їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

У будь-якому випадку, в силу положень ст. ст. 22, 26 КПК України, вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

В той же час, правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді бездіяльності слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Слідчий суддя враховує тривалість пропуску строку звернення до суду (заява отримана органом досудового розслідування 26.08.2025, скарга до суду подана 24.11.2025), а також відсутність у заявника будь-яких підтверджень наявності поважних причин пропуску строку оскарження, останнім днем якого був 19.11.2025 року. З урахуванням того, що про бездіяльність прокуратури заявнику стало відомо 09.11.2025 року, підстави для поновлення строку на подання скарги слідчий суддя вважає відсутніми.

Враховуючи вищенаведене, те, що скаргу на бездіяльність Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони подано після закінчення десятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, а підстав для його поновлення слідчий суддя з матеріалів скарги не вбачає, а тому вважає за необхідне повернути таку скаржнику.

Відповідно до ч. 3 ст. 304 КПК України, копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, що не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 115, 303, 304 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1