Номер провадження: 11-кп/813/497/25
Справа № 496/917/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів в межах розгляду апеляційної скарги заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Біляївського районного суду Одеської обл. від 22.01.2024 в к/п №0000598 від 07.08.2015 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаноневинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України та виправдано у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень.

Не погоджуючись із зазначеним вироком суду, заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 було подано апеляційну скаргу, в якій останній, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України та призначити їм відповідне покарання.

При цьому, 07.11.2024 прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 було подано клопотання про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні, зокрема, повторний допит потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , а також повторне дослідження письмових доказів, досліджених судом 1-ої інстанції, повний перелік яких міститься в прохальній частині поданого прокурором клопотання (т. 6, а.с. 158-172).

Клопотання про повторне дослідження доказів обґрунтовано тим, що судом 1-ої інстанції була допущена невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не було надано належної оцінки показанням допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків, а також зроблено безпідставний висновок стосовно визнання доказів недопустимими.

В запереченнях на подане стороною обвинувачення клопотання про повторне дослідження доказів захисник ОСОБА_10 зауважив на тому, що у ньому не наведено таких підстав для повторного дослідження доказів як неповнота їх дослідження або наявність певних порушень під час їх дослідження, натомість, суд 1-ої інстанції дослідив усі можливі докази із дотриманням засад безпосередності та у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_12 та його представник ОСОБА_24 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість, подали заяву, в якому просили апеляційний розгляд проводити без участі потерпілого та його представника (т. 6, а.с. 133, 174).

Враховуючи неявку потерпілого та його представника, колегія суддів, керуючись при цьому приписами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе розгляд клопотання прокурора про повторне дослідження доказів проводити без участі потерпілого ОСОБА_12 та його представника.

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги поданого ним клопотання та просив його задовольнити, думку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також їх захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які заперечували проти повторного дослідження доказів, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України визначають, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом 1-ої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді 1-ої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд приймає до уваги позицію, викладену у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС у складі ВС від 18.07.2022 по справі №698/937/13, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження. Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Окрім того, судом апеляційної інстанції враховується правова позиція суду касаційної інстанції, а саме колегії суддів у складі Третьої судової палати ККС у складі ВС у справі №712/2341/15-к, у відповідності до якої повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту досліджень доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

На підставі аналізу вироку суду 1-ої інстанції, а також журналів судових засідань, у судовому засіданні від 28.07.2020 був визначений порядок дослідження доказів (т.1, а.с. 83-84) та в подальшому судом 1-ої інстанції було досліджено письмові докази у кримінальному провадженні в судових засіданнях які відбулися 11.02.2021, 13.05.2021, 20.05.2021, 03.06.2021, 12.11.2021, 24.05.2023 та 28.06.2023 (т. 1, а.с. 198-200; т. 2, а.с. 91-93, 127-128, 187-188; т. 3, а.с. 61-63; т. 4, а.с. 103-107; т. 5, а.с. 185-190), проведено допит потерпілого ОСОБА_12 в судовому засіданні від 09.07.2021 (т. 2, а.с. 194-195), проведено допит свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 в судовому засіданні від 10.09.2021 (т. 2, а.с. 234-237), проведено допит свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в судовому засіданні від 11.11.2021 (т. 3, а.с. 6-8), проведено допит обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні від 10.12.2021 (т. 3, а.с. 66-68), проведено допит експерта ОСОБА_27 в судових засіданнях від 02.11.2022, 22.02.2023 (т. 3, а.с. 190-192, 243-249), проведено допит свідка ОСОБА_21 в судовому засіданні від 16.03.2023 (т. 4, а.с. 60-70), проведено допит експерта ОСОБА_22 в судовому засіданні від 01.05.2023 (т. 4, а.с. 91-99), проведено допит експерта ОСОБА_28 в судовому засіданні від 08.06.2023 (т. 4, а.с. 117-124).

При цьому, суд 1-ої інстанції дослідив всі докази у кримінальному провадженні надані сторонами із дотриманням засад диспозитивності та безпосередності, в присутності сторін кримінального провадження, з наданням їм можливості поставити допитуваним особам відповідні запитання, врахував всі клопотання учасників судового розгляду стосовно доказів, надав їм відповідну правову оцінку в ухваленому за результатами судового розгляду рішенні та виклав мотиви такої оцінки.

Відповідно до мотивувальної частини вироку суду, зміст всіх досліджених судом доказів, зокрема, показання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_12 , свідків, а також письмових доказів, детально викладений судом 1-ої інстанції, із наданням таким доказам відповідної правової оцінки, повної та всебічної.

На переконання апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 не навів переконливих підстав для необхідності повторного дослідження всіх письмових доказів, наявних у кримінальному провадженні, а також проведення повторного допиту потерпілого та свідків, натомість, повнота та вірність відтворення наданих потерпілим ОСОБА_12 та свідками показань, а також змісту письмових доказів, в оскаржуваному вироку стороною обвинувачення під сумнів поставлена не була.

Окрім того, прокурор ОСОБА_6 наполягав на тому, що судом 1-ої інстанції було надано невірну оцінку дослідженим у кримінальному провадженні доказам.

Відтак, апеляційний суд зауважує, що прокурором ОСОБА_6 не наведено жодних обґрунтувань неповноти дослідження судом 1-ої інстанції вищезгаданих доказів або допущення будь-яких порушень з боку суду під час їх дослідження, натомість, аргументи клопотання прокурора про повторне дослідження доказів фактично зводяться до його незгоди із їх правовою оцінкою, наданою судом 1-ої інстанції в оскаржуваному вироку суду.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів не знаходить передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для проведення повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні, зокрема, повторного допиту потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , а також повторного дослідження письмових доказів, у зв`язку з чим клопотання прокурора ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 350, 370, 404, 405, 419, 532 КК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів під час апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Біляївського районного суду Одеської обл. від 22.01.2024 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4