Справа № 333/3776/21
Провадження № 1-кп/333/77/25
УХВАЛА

17 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання захисника про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000658 від 08.06.2021 в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000658 від 08.06.2021 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, під час досудового розслідування встановлено, що 08.06.2021 приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає та їх дії зашиються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, через незачинені двері, шляхом вільного доступу, проникли до нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі заздалегідь заготовлену для скоєння злочину ножівку по металу, за допомогою якої, відрізали від рам вікон, що розташовані на фасаді будівлі, деталі алюмінієвого кольорового металу загальна вага яких склала 80 кг.

Відповідно до висновку експерта N?CE-19/108-21/7219-ТВ від 17.06.2021 Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру вартість викраденого становить 35 гривень 67 копійок за кілограм, а всього майна на загальну суму 2 853 гривні 60 копійок, що належить Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області.

Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , з викраденим майном зникли з місця скоєння злочину, тим самим розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області майнову шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

17.12.2025 у судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявила клопотання про закриття кримінального провадження № 0000658 від 08.06.2021 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження № 0000658 від 08.06.2021 відносно ОСОБА_4 .

Суд, розглянувши клопотання захисника про закриття кримінального провадження за № 0000658 від 08.06.2021 відносно ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ст. 147 Конституції України, офіційне тлумачення законів України дає Конституційний Суд України.

Виходячи з положень рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997 щодо офіційного тлумачення ст. 58 Конституції України, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному, загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У абз.3 п.2, абз.4 п.3 мотивувальної частини рішення №6-рп/2000від 19.04.2000року, Конституційний Суд України офіційно розтлумачив положення ст.58 Конституції України саме щодо зворотної дії в часі кримінально-правової норми, котра пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це, зокрема, стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тобто у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за відповідними частинами ст. 51 КУпАП. Отже, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачено адміністративне стягнення вважається крадіжка, яке не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у викрадені 08.06.2021 чужого майна вартістю 2 853 гривні 60 копійок.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент скоєння ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив у 2021 році 2 270 грн.

З огляду на викладене, оскільки вартість викраденого майна, вказаного в обвинувальному акті по кримінальному провадженню за № 0000658 від 08.06.2021 становить 2 853 гривні 60 копійок, тобто ця сума є вищою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність у 2021 році 2 270 грн., суд не вбачає підстав для закриття вказаного кримінального провадження за пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу у зв`язку із втратою чинності закону, за яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. У зв`язку з чим, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження за № 0000658 від 08.06.2021 судом відмовляється.

Керуючись ст. 5 КК України, п. 4-1 ч.1 ст. 284, ст.ст. 372, 376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження за № 0000658 від 08.06.2021 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1