Провадження № 1-кс/344/8705/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000457 від 21.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що Слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 від 21.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Прокурором у клопотанні зазначено, що група мешканців Івано-Франківської області, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 діючи за попередньою змовою групою осіб, в період дії на території України воєнного стану, з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиняють шахрайські дії відносно громадян країн Європейського Союзу та України.

Зокрема останні, не маючи ліцензії Національного банку України на надання фінансово платіжних послуг з випуску електронних грошей та виконання платіжних операцій з ними, у тому числі відкриття та ведення електронних гаманців, через анонімні ресурси мережі Інтернет, здійснюють скупку верифікованих акаунтів електронних платіжних сервісів, а також персональних даних, в тому числі викрадених, громадян країн Європейського Союзу та України, які в подальшому використовують для реєстрації профілів/кабінетів на відповідних електронних платіжних сервісах. Після цього, вказані акаунти, без відома їх власників, останні використовують для так званої «прокрутки» іноземної валюти, а саме її конвертацію між платіжними системами та перевід у криптовалюту з отриманням вигоди у різниці курсів на відповідних фінансових сервісах, та подальшим виведенням грошових коштів з акаунтів криптогаманців на власну користь.

Крім цього, маючи повний доступ до верифікованих акаунтів в електронних платіжних сервісах, особи причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, використовують такі профілі, без відома її власників, для отримання на їх ім`я кредитних коштів, котрі в подальшому аналогічними схемами конвертуються та переводятьcя на їх підконтрольні гаманці та рахунки, а відповідні кредитні зобов`язання лягають на осіб чиї персональні дані використовувались для таких позик.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, зокрема аналізом інформації отриманої з крипто валютної біржі «Binance» було встановлено, що гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковий запис «ID51758313», з моменту реєстрації до 23.10.2025 було здійснено поповнень акаунту на суму 10 966 345,22 USDT, що згідно курсу становить 475 939 382,548 грн., а з моменту реєстрації до 23.10.2025 здійснено виведень з акаунту на суму 12 903 490,82 USDT, що згідно курсу становить 560 011 501,588 грн. Станом на 27.10.2025 загальний баланс на акаунті становив 2,13 USDT, що згідно курсу становить 92,442 грн.

Також, після отримання та аналізу інформації наданої крипто валютною біржею «WhiteBIT» було встановлено, що гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обілковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з моменту реєстрації до 04.03.2024 було здійснено поповнень акаунту на суму 9 521 USDT, що згідно курсу становить 400 834,1 грн., а з моменту реєстрації до 04.03.2024 здійснено виведень з акаунту на суму 10 300 USDT, що згідно курсу становить 433 630 грн.

Прокурором у клопотанні вказано, що на даний момент тривають слідчі дії, з метою збору фактів та доказів для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Зокрема, 11.12.2025 було проведено санкціонований обшук по місцю проживання одного із фігурантів кримінального провадження, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільні пристрої та комп`ютерну техніку, яка використовувались у злочинній діяльності.

Крім того, було проведено обшук автомобіля марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що перебуває у власності та користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого, із його салону було вилучено грошові кошти в сумі 30 000 гривень та 8800 доларів США, а також вилучено сам автомобіль.

У клопотанні прокурора зазначається, що на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження є достатні підстави вважати, що вище вказані виявлені і вилучені грошові кошти та автомобіль є такими, що використовуються у виявлені злочинній діяльності та набуті злочинним шляхом від легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, у зв`язку з чим їх в порядку ст. 93 КПК України було визнано речовим доказом та наявна необхідність накладення арешту на них, заборонивши користування ними, розпорядження та відчуження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився.

Представник власника майна- адвокат ОСОБА_5 подав до суду письмові заперечення; в судовому засіданні заперечив щодо накладення арешту на автомобіль в частині заборони на його користування та зазначив, що автомобіль може бути переданий власнику на відповідальне зберігання, автомобілем користується дружина ОСОБА_10 , яка на даний час вагітна.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 від 21.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

11.12.2025 було проведено санкціонований обшук по місцю проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільні пристрої та комп`ютерну техніку.

Крім того, було проведено обшук автомобіля марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що перебуває у власності та користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого, із його салону було вилучено грошові кошти в сумі 30 000 гривень та 8800 доларів США, а також вилучено сам автомобіль.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 11.12.2025 року - грошові кошти в сумі 30 000 гривень, 8800 доларів США , та автомобіль марки «BMWX6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 які належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000457 від 21.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Згідно реєстраційної картки ТЗ транспортний засіб марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержанні внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, були предметом кримінального правопорушення.

Крім того, прокурором доведено, що грошові кошти в сумі30 000 гривень, 8800 доларів США , які вилучені під час проведення обшуку , автомобіля марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що перебуває у власності та користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , могли бути предметом кримінального правопорушення, можуть підлягати спеціальній конфіскації та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування враховуючи обставини кримінального правопорушення є потреба у арешті зазначеного майна з метою встановлення законності та джерел його набуття.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання виходить з того, що втручання у право власності повинно не лише бути законним і переслідувати за фактами та у принципі «законну мету» «відповідно до загальних інтересів», але також має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між вжитими заходами та метою, яку прагнули досягти будь-якими заходами, застосованими державою, у тому числі заходами, спрямованими на здійснення контролю за користуванням майном фізичної особи. Ця вимога виражена у понятті «справедливий баланс», який має бути встановлений між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Подія щодо якої здійснюється досудове розслідування, свідчить про те, що на даний час і на даному етапі досудового розслідування таке втручання у право власності особи є справедливим, правомірним та пропорційним.

В той же час вважаю, що в частині накладення арешту на автомобіль марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , слід застосувати спосіб арешту майна шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування, оскільки користування автомобілем марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 30 000 гривень, 8800 доларів США, які вилучено під час обшуку 11.12.2025 року автомобіля марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Накласти арешт на автомобіль марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1