Справа № 305/149/26
Номер провадження 1-кс/305/24/26
УХВАЛА

22.01.2026. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Рахівського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бузовиця, Кельменецького району, Чернівецької області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, з середньою освітою, неодруженої, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше несудимої,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2026 за №0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у січні 2026 року (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена), маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1031 від 26.08.2025), достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 23 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом,з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, домовилась з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про спільне вчинення незаконного переправлення громадянина України через державний кордон України, шляхом сприяння його переміщенню м. Рахів, Закарпатської області, до ділянки державного кордону України з Румунією поблизу с. Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, за грошову винагороду у сумі 6500 євро. 16.01.2026, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , надав вказівку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прибути потягом до залізничної станції у м. Рахів, Закарпатської області, з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією, та повідомив про розмір грошової винагороди за незаконне переправлення у сумі 6500 євро. 16.01.2026, близько 08 години 40 хвилин, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 прибули до залізничного вокзалу за адресою: м. Рахів, вул. Привокзальна, 4, Закарпатської області, де зустріли ОСОБА_9 та надали йому вказівку слідувати за ними у напрямку центру м. Рахів. 16.01.2026, близько 08 години 50 хвилин, ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_9 зайти до приміщення кафе «Говерла» за адресою: м. Рахів, вул. Миру, 17, де у подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 проінструктували ОСОБА_9 щодо його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією. 16.01.2025, близько 09 години 40 хвилин, ОСОБА_8 на автобусній зупинці поблизу будівлі за адресою: м. Рахів, вул. Миру, 45, надав вказівку ОСОБА_9 сісти разом з ним, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 до рейсового автобусу марки Мерседес Спрінтер з номерним знаком НОМЕР_1 , після чого вони автобусом прослідували до ділянки дороги по АДРЕСА_2 , де 16.01.2026 близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_8 надав ОСОБА_9 йти з ним у напрямку будинку №26 по вулиці Миру у с. Ділове. У подальшому, 16.01.2026 близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_8 вислов прохання до ОСОБА_9 про передачу грошової винагороди за незаконне переправлення через державний кордон України з Румунією у сумі 6500 євро, а ОСОБА_9 передав вказані грошові кошти ОСОБА_8 . Однак, у подальшому протиправні дії ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , були припинені працівниками правоохоронних органів, та їх було затримано в порядку ст.208 КПК України. Зазначає, що стороною обвинувачення здобуто ряд доказів, які вказують, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_5 , а саме: показання свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також інші матеріали кримінального провадження. З огляду на викладене, 20.01.2026 в порядку ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. За вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, і згідно із ст.12 КК України дане правопорушення кваліфікується, як тяжкий злочин. На думку органу досудового розслідування до ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у виглядітримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, з боку підозрюваної ОСОБА_5 , а саме те, що вона зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлює, що у разі визнання її винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, її може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, вона має незначні соціальні зв`язки, не має постійного місця роботи. Тому, в органу досудового розслідування наявні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім цього, перебуваючи на волі ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, зокрема на ОСОБА_9 , з метою зміни вже даних ними показів у кримінальному провадженні на її користь, або відмови від показань, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Ризик вчинення інших злочинів обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного місця роботи та джерела доходів, у зв`язку з чим може вчинити новий злочин. Більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартоюнезможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки: особисте зобов`язання неможливо застосувати через те, що ОСОБА_5 , має незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що вона не має постійного місця роботи, може покинути місце свого проживання; особисту поруку неможливо застосувати, оскільки на даний час жодна особа, яка б заслуговувала на довіру, із відповідною заявою не зверталась; заставу, як основний запобіжний захід, неможливо застосувати через те, що органу досудового розслідування не відомий фінансовий стан підозрюваної ОСОБА_5 , а крім того, жоден громадянин не звернувся із заявою про можливість внесення такої застави на відповідний депозитний рахунок; домашній арешт неможливо застосувати, враховуючи те, що ОСОБА_5 , має незначні соціальні зв`язки, та зокрема те, що вона може покинути місце свого постійного проживання. У зв`язку з цим, вказані запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 . Враховуючи те, що ОСОБА_5 , та її спільники від здійснюваної ними злочинної діяльності, а саме, незаконного переправлення особи через державний кордон України мали отримати грошову винагороду в сумі 6500 євро, що свідчить про значний матеріальний стан осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, просить, застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з моменту фактичного затримання, з визначенням розміру застави в сумі понад 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання, просять таке задовольнити, оскільки обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинене нею кримінальне правопорушення їй може бути призначено покарання у виді позбавлення волі від семи до дев`яти років, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування чи суду, негативно впливати на свідка, ОСОБА_9 , також перебуваючи на волі зможе безперешкодно покинути місце свого проживання, може продовжувати свою злочинну діяльність, так як остання ніде не працює. Отже, на їх думку, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Захисник підозрюваної, адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданнізазначив, що ОСОБА_5 , наміру впливати на свідка та ухилятися від слідства і суду не має, водночас повідомив, що вона має на утриманні 4 місячну дитину, тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до його підзахисної запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім та необхідним для ОСОБА_5 . В разі задоволення клопотання слідчого, просить визначити його підзахисній мінімальний розмір застави, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрювана ОСОБА_5 , у судовому засіданні підтримала свого захисника, зазначила, що що наміру ухилятися від слідства чи суду, а також впливати на ОСОБА_9 , вона не має. Просила відмовити у застосуванні відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувати, що вона має на утриманні чотирьохмісячну дитину.

Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти росії» національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до трьох років з конфіскацією майна.

При цьому, зазначені в клопотанні ризики, щодо можливості підозрюваної ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків, зокрема на ОСОБА_9 та інших учасників кримінального провадження і вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя також вважає обґрунтованими.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення Рахівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за №0000008 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. З витягу вбачається наступне: 06.01.2026 внесено відомості за ч.3 ст.332 КК України, де обставини кримінального правопорушення вказано такі: до СВ Рахівського РВП надійшов рапорт про те, що громадянин ОСОБА_10 спільно з невстановленими особами за грошові кошти організовують незаконне переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України з Румунією.

20.01.2026 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, доводиться зібраними доказами, а саме: показання свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також інші матеріали кримінального провадження.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1999 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя, з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваної.

Так, підозрювана ОСОБА_5 , тимчасово непрацює, неодружена, на утриманні має одну чотирьохмісячну дитину, раніше не судима.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним вст.177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваній злочину, а також те, що підозрювана має незначні соціальні зв`язки, вона не має постійного місця роботи, може покинути місце свого проживання; перебуваючи під домашнім арештом, може виїхати із свого місця проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності, не будучи обмеженою запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її вини у вчиненні кримінального правопорушення, та те, що інкримінований злочин вчинено в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає, що існують ризик її переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 та інших учасників кримінального провадження і вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи та джерела доходів.

Слідчий суддя враховує також те, що остання є мешканкою прикордонної зони, с. Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, у зв`язку з чим обізнана з методами і способами незаконного перетину кордону України з Румунією, отже має реальні можливості покинути територію України з метою уникнення від покарання, поза межами пункту пропуску державного кордону України.

При цьому, аргументи, на які посилаються підозрювана та її захисник, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування, не підтверджені відповідними доказами, і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваної покладених на неї процесуальних обов`язків та суттєво не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому слідчий суддя дійшов до висновку про обґрунтованість клопотання старшого слідчого відділення Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_4 .

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 строком на 60 днів є обґрунтованим.

Крім того, частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченихКПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п.2 ч.5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд також враховує рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року, у якому зазначено, що гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції (звільнення особи обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання) покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст.ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахувує, характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також дані про особу підозрюваної. Так, ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, не має визначеного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, є одинокою матір`ю на утриманні має чотирьох місячну дитину. При цьому, злочин в якому підозрюється остання, вчинений в умовах воєнного стану, у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України з Румунією, підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів, отже могла отримувати значні грошові кошти за вчинення дій, які орган досудового розслідування обґрунтовано кваліфікував, як кримінальне правопорушення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства ("Летельє проти Франції"), на підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що застава у визначених в п.2 ч.5 ст.182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків, отже така, на думку суду повинна бути призначена у розмірі (200) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» який встановлено на рівні (3328) гривень, що відповідно становить 665 600 (шістсот шістдесять п`ять тисяч шістсот) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною ОСОБА_5 , покладених на неї обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому підозрювана зареєстрована та проживає, без дозволу органу досудового розслідування чи суду; повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Головного Управління ДМС в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

Керуючись положеннями ст.ст.177,178,181,183,186,193,196,197,309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - відмовити.

Клопотання слідчого СВ Рахівського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бузовиця, Кельменецького району Чернівецької області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, з середньою освітою, неодруженої, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше несудимої - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, починаючи з 20.01.2026 по 20.03.2026, включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Бузовиця, Кельменецького району, Чернівецької області, мешканці АДРЕСА_1 , українці, громадянці України, тимчасово непрацюючій, з середньою освітою, неодруженій, на утриманні має на утриманні має одну малолітню дитину, раніше несудиму заставу в розмірі, 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 600 (шістсот шістдесять п`ять тисяч шістсот) гривень, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, зокрема на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити з-під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Бузовиця, Кельменецького району, Чернівецької області, мешканку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, тимчасово непрацюючу, з середньою освітою, неодружену, на утриманні якої є одна малолітня дитина, раніше несудиму та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 , у зв`язку із внесенням застави, вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали до 20 березня 2026 року.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1. прибувати до слідчого чи суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрювана зареєстрована та проживає, без дозволу органу досудового розслідування чи суду;

3. повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. здати на зберігання до Головного управління ДМС в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5. утримуватися від спілкування зі свідком по кримінальному провадженню.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 , на строк до 20 березня 2026 року.

У разі невиконання зазначених вище обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Рахівський відділ Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню Рахівським РВП ГУНП в Закарпатській області.

В разі внесення застави в частині покладених обов`язків ухвала підлягає виконанню Рахівським РВП ГУНП в Закарпатській області.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу визначити до 20 березня 2026 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 23 січня 2026 року о 09 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1