Справа № 401/233/26
Провадження № 1-кс/401/68/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Світловодськ

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

- ОСОБА_1 ,

З участю: - секретар - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 27.01.2026 внесено до ЄРДР за № 0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене 27 січня 2026 року у період з 20 години 17 хвилин по 20 годину 55 хвилин у ході проведення затримання у порядку ст. 208 КПК України, у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що 27.01.2026 працівниками поліції поблизу будинку № 8 по вулиці Вадима Бойка в місті Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області було виявлено громадянку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка при собі зберігала психотропну речовину з метою збуту.

27.01.2026 за даним фактом розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування 27.01.2026 у ході проведення затримання у порядку ст. 208 КПК України в період з 20 години 17 хвилин по 20 годину 55 хвилин у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Redmi 10 білого кольору з двома сім картами IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , у силіконовому чохлі з малюнком, який поміщено до спеціалізованого пакету НПУ СУ №PSP 1262368;

- зіп пакет з невідомою порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціалізованого пакету НПУ СУ № PSP1262369.

Вказані речі вилучено та визнано речовими доказами з метою фіксації відомостей та фактичних даних про обставини вчинення кримінального правопорушення, які матимуть доказове значення по справі.

Вищевказане тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, і згідно пунктів 1, 4 частини 2 статті 167 КПК України вказане майно слід розцінювати, як предмети використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

У даному випадку, є достатньо підстав вважати, що на вилучених речах містяться відомості щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, що до яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Таким чином, з метою виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України), що полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вищеперераховане майно, оскільки вказане майно є беззаперечним доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України та має важливе доказове значення для даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Внаслідок наведених обставин, а саме того, що вищевказане майно, використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, з метою забезпечення зберігання вказаного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на нього, із забороною на його використання, розпорядження, оскільки це може призвести до зникнення, втрати, пошкодження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному та всебічному досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Вище вказані речі, які виявлено в ході проведення затримання в порядку 208 КПК України, належали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про проведення розгляду клопотання за його відсутності, клопотання підтримує.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про проведення розгляду клопотання за його відсутності, клопотання підтримує.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування розпочате кримінальне провадження № 0000065 від 27.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Посилаючись на вищевказане, слідчий зазначає, що вищевказані предмети будуть використані у кримінальному провадженні в якості речових доказів, з метою забезпечення зберігання вказаного майна.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 98 КПК України вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За наведених вище обставин слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Існують ризики того, що у разі ненакладення арешту можливо відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Вимоги клопотання на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Керуючись: ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 175, 309, 310, 369-372, 392, 393, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 27 січня 2026 року в період з 20 години 17 хвилин по 20 годину 55 хвилин у ході проведення затримання у порядку ст. 208 КПК України, у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою фіксації відомостей та фактичних даних про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме:

- мобільний телефон Redmi 10 білого кольору з двома сім картами IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , у силіконовому чохлі з малюнком, який поміщено до спеціалізованого пакету НПУ СУ № PSP1262368;

- зіп пакет з невідомою порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціалізованого пакету НПУ СУ № PSP1262369.

Ухвала суду про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру обтяжень рухомого майна, згідно п. 5 ч. 1 ст. 37; ст. ст. 38, 39 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"; утримання вказаного майна на зберіганні, забезпечивши його схоронність.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та гр. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ).

На ухвалу суду протягом 5 днів, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

29 січня 2026 р.