Єдиний унікальний № 510/105/25
Провадження № 1-кп/510/311/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Рені Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2024 № 0001681 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, гр. України, працюючого менеджером на заводе ЗБВ «Еталон» м. Харків, тимчасово переміщена особа, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2024 р. приблизно о 17:43 год., ОСОБА_6 перебуваючи в службовому приміщенні міжнародному автомобільному пункті пропуску «Рені - Джюрджюлешть», який розташований за адресом: Одеська область Ізмаїльський район Ренійська ОТГ м. Рені вул. Дружби, 1, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, достовірно знаючи, що начальник відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_7 являється службовою особою Державної прикордонної служби України та уповноваженим на прийняття рішень щодо пропуску осіб через Державний кордон України, з метою прийняття щодо нього рішення про дозвіл на перетин Державного кордону України з Молдовою, запропонував капітану ОСОБА_7 , який в той день виконував функції з охорони Державного кордону України в прикордонному наряді в міжнародному автомобільному пункті пропуску «Рені - Джюрджюлешть» за адресом: Одеська область Ізмаїльський район Ренійська ОТГ м. Рені вул. Дружби, 1, чотири грошових купюри номіналом 50 Євро та дві грошові купюри номіналом 100 Євро, що станом на 23 грудня 2024 року за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України становило 21 755 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 70 копійок за вчинення дій в його інтересах, а саме: за прийняття співробітником ДПСУ відносно нього рішення про дозвіл на перетин Державного кордону України з Молдовою в напрямку «виїзд», з використанням наданої їм влади та службового становища.

Частиною 1 ст.24 Закону України «Про державну прикордонну службу України» визначено, що військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України під час виконання покладених на них обов`язків є представниками влади.

Приміткою 1 до ст.364 КК України визначено, що службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_7 згідно ч.3 ст.18 та п.1 примітки до ст.364 КК України при виконанні службових обов`язків за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до приписів та повноважень визначених ст.ст. 19,20,23,24 Закону України «Про державну прикордонну службу України» є представником влади, законні вимоги і розпорядження якого є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами, тобто відповідно до примітки 1 ст.364 КК України є службовою особою - представником влади, який наділений правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними і фізичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості.

Таким чином, органом досудового розслідування, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, за ознаками: надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій, з використанням наданого їй службового становища.

У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 , винним себе визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому обґрунтовано пред`явлено в обвинуваченні, а саме: наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, за вищевикладених обставин. У скоєному, розкаюється.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про дослідження письмових доказів в справі, у повному обсязі.

Так, окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини в наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, підтверджується: витягом з ЄРДР від 23.12.2024 р.; рапортом поліцейського № 6307 від 23.12.2024 р. № 6307; протоколом огляду місця події від 23.12.2024 р. з фото-таблицями; ухвалою суду про накладення арешту від 25.12.2024 р.; розпискою ОСОБА_6 про відповідальне зберігання від 27.12.2024 р.; постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, - кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото, - кінозйомки, відеозапису від 24.12.2024 р.; постановою про визнання речовим доказом від 24.12.2024 р.; протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, - кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото, - кінозйомки, відеозапису від 25.12.2024 р.; описом речей і документів, які були вилучені на підставі постанови прокурора/слідчого від 25.12.2024 р.; протоколом огляду відеозапису від 06.01.2025 р. з ілюстраціями; DVD диском; постановою про передачу на зберігання грошових коштів від 14.01.2025 р.; довідкою сторони обвинувачення за № 65/6 25 від 19.09.2025 р.

Таким чином, суд вважає, що докази в кримінальному провадженні є належними, допустимими та достовірними, не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи, а в цілому в їх сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_6 , в пред`явленому йому обвинуваченні, повністю доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 , за ч.1 ст.369 КК України, за ознаками: надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Призначаючи вид і міру покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації при призначенні покарання.

Відповідно до положень ст.66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до положень ст.67 КК України, як обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує: характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення; обставини, які характеризують обвинуваченого, згідно досудової доповіді органу з питань пробації, де він характеризуються, як особа, яка раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась, не зловживає наркотичні та алкогольні речовини; ризик небезпеки для суспільства, оцінюються як середній, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як середній, також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; також: виписку № 237 із медичної карти стаціонарного хворого від 28.01.2025 р., виписку № 5763 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого терапевтичного відділення від 17.12.2024 р.

З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності, при призначення покарання, суд приходить до висновку, про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 , шляхом застосування покарання у виді штрафу, що буде достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.96-1 КК України «спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,…».

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України «спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду».

Згідно п.1 ч.1 ст.96-2 КК України «спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна».

Згідно п.3 ч.1 ст.96-2 КК України «спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину…».

Згідно ст.100 КПК України вилучені речові докази підлягають спеціальній конфіскації.

Судом встановлено, що визнані у кримінальному провадженні речові докази (грошові кошти у сумі 500 Євро), передані на відповідальне зберігання до уповноваженого банку, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 р. «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізація, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , не утримувався під вартою у даному кримінальному провадженні.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано. Процесуальні витрати, у кримінальному провадженні, відсутні.

Керуючись ст.ст.96-1,96-2, ст.100, ст.174, ст.ст.368,370,374,395, ч.15 ст.615 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити покарання у виді штрафу 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 34 000 (тридцять чотири тисячи) гривен.

До набрання вироком законної сили, засудженому ОСОБА_6 , запобіжній захід не обирати.

Накладений, ухвалою від 25.12.2024 р. слідчим суддею, арешт на речові докази (грошові кошти) в сумі 500 Євро: чотири купюри номіналом 50 Євро з серіями: VD, RE, SC, RA; три купюри номіналом 100 Євро з серіями: WA, RB, RA, - скасувати.

Речові докази у кримінальному правопорушенні: (грошові кошти) в сумі 500 Євро: чотири купюри номіналом 50 Євро з серіями: VD, RE, SC, RA; три купюри номіналом 100 Євро з серіями: WA, RB, RA, передані до камери схову ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, - звернути у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1