Справа №: 398/6288/25
провадження №: 1-кп/398/465/25
УХВАЛА

Іменем України

"18" грудня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001367 від 18.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначив, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України, віднесене до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років (ч. 4 ст.185 КК України). Усвідомивши невідворотність свого вчинку та тяжкість покарання, яке йому загрожує та вільно пересуваючись по території України, обвинувачений має можливість переховувався від органів досудового розслідування, знає де проживають свідки та потерпіла особа, у зв`язку з чим може впливати на них з метою уникнення відповідальності. Також, ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та знов вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, що свідчить про наявність ризику вчинити нові кримінальні правопорушення. Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутністю.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив визначити інший більш м`який запобіжний захід його підзахисному у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від суду. Ризик скоєння нового кримінального правопорушення безпідставний.

Обвинувачений погодився з позицією свого захисника. Також ОСОБА_5 зазначив, що не має на меті ховатися від органів досудового слідства, співпрацював зі слідствам.

Вислухавши думку учасників, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до таких висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Зокрема, суду при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що на думку суду саме по собі може бути мотивом та підставою для нього переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вказаний ризик додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, та дією на всій території України воєнного стану, і у разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль правоохоронних органів за його поведінкою.

Про ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення свідчать обставини, що особа офіційно не працює, неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень.

З огляду на встановлені обставини, суд вбачає наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики унеможливлюють застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтями 179, 181 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, виходячи із доведеності обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість обвинуваченого, суд вважає, що в даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Отже, зміна запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, згоди власника майна на застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, усі наведені обставини у їх сукупності не дають достатніх підстав застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Щодо зменшення розміру застави, суд вбачає, що ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.09.2025 року, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено розмір застави в межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 90 840,00 гривень. Приймаючи до уваги матеріальне становище обвинуваченого, наявність внесення застави по іншому провадженню, позиції щодо невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає можливим зменшити розмір застави відносно обвинуваченого до 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 75700,00 гривень.

За таких обставин, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,197 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 15.02.2026 року включно.

Визначити заставу у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок за наступними реквізитами: Одержувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26241445; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0002505.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та суд.

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15.02.2026 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвалу вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити до ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор".

Головуючий суддя: ОСОБА_1