УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника заявника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту накладеного в рамках кримінального провадження № 0001130 від 04.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_5 , в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2025 року із забороною відчуження та розпорядження на житловий будинок за адресою житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100) та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100).

Свої вимоги мотивує тим, що в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001130 від 04.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1 КК України, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2025 року було накладено арешт на житловий будинок за адресою житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100) та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100).

Підставою для скасування арешту заявник вказує наступне:

- недоведеність слідчим наявності обґрунтованих підстав для накладення арешту, зокрема зазначає, що зі змісту ухвали про накладення арешту, слідчий як заявник клопотання про накладення арешту, погодженого прокурором, не обґрунтував та не довів, а суд, відповідно, всупереч частини 1 ст. 173 КПК України не оцінив наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст. 170 КПК України, тобто не оцінював наявності чи відсутності підстав вважати, що житлові будинки є об`єктами приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тощо, тобто фактично має місце відсутності первинної підстави накладення арешту, яка визначає праву природу і правове призначення такого процесуального інструменту, як арешт - доведеної необхідності для арешту майна. Вважає, що сама по собі імовірна наявність у об`єкта ознак речового доказу у кримінальному провадженні жодним чином не свідчить про необхідність автоматичного накладення арешту на такий об`єкт. Оскільки у клопотанні слідчого не викладено підстав для накладення арешту, окрім як притаманність житловим будинкам ознак речових доказів , наведене імовірно свідчить про певну стереотипність, автоматичність та тенденційність зазначених підстав для накладення арешту.

- відсутність у арештованих об`єктів ознак самочинного будівництва, оскільки ОСОБА_5 тривалий час правомірно та відкрито користувався садовим будинком та земельною ділянкою, проводив реконструкцію, отримував дозвільні документи у сфері містобудівної діяльності, укладав правочини, які посвідчувалися у встановленому законом порядку. Всі дозвільні документи могли бути отримані правоохоронними органами до моменту звернення до суду з клопотанням про накладення арешту, натомість від збору цих доказів орган досудового розслідування ухилився, надавши перевагу процесуальній поведінці у вигляді звернення до суду з необґрунтованим клопотанням про накладення арешту на житлові будинки як речові докази, що в свою чергу, безпідставно позбавило слідчого суддю достеменно встановити всі обставини спірних правовідносин шляхом опрацювання необхідного обсягу документів і, як наслідок, пересвідчитися у відсутності правових підстав та передумов для задоволення клопотання слідчого;

- необхідність скасування арешту через призму тривалості кримінального провадження і ходу досудового розслідування, оскільки не зважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на вказане майно та тим, більше для подальшого існування арешту;

- втручання держави у право на мирне володіння майном, оскільки суд постановляючи ухвалу про накладення арешту на житлові будинки залишив поза увагою норми статті 1 Першого протоколу Конвенції, тим самим обтяживши гарантоване і недоторкане абсолютне право мирного володіння майном, не оцінивши, що таке втручання у право власності не відповідає критеріям дозволеного втручання: законності (бо не доведено необхідність накладення арешту), суспільного інтересу (це питання не було предметом оцінки) та пропорційності (не дотримано балансу інтересів, покладено надмірний тягар відповідальності).

За таких обставин вважає, що у подальшому застосуванні арешту майна на даній стадії досудового розслідування відпала потреба, тому він підлягає скасуванню.

У судовому засіданні:

Представник заявника - адвокат ОСОБА_4 обґрунтував клопотання, вимоги якого підтримав та просив задовольнити, посилаючись на те, що на теперішній час відпала потребу у арешті житлових будинків.

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси - ОСОБА_3 посилаючись на надані письмові заперечення у задоволенні клопотання просив відмовити, мотивуючи тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що залишаються існувати обґрунтовані підстави вважати, що об`єкти нерухомого майна, на які накладено арешти, є самовільним будівництвом на самовільно зайнятих земельних ділянках, а тому вказані об`єкти нерухомого майна є предметами вчинення кримінальних правопорушень, можуть зберігати на собі їх сліди або містити інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, з метою забезпечення недопущення їх відчуження та перетворення доцільно залишити застосований захід забезпечення у даному кримінальному провадженні у вигляді накладення арешту на вищезазначене майна. Зазначив, що в рамках кримінального провадження слідчим призначено чотири судові будівельно-технічні експертизи по кожному об`єкту за експертною спеціальністю 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів». Звернув увагу, що на теперішній час об`єкти нерухомості, на які накладено арешт в рамках кримінального провадження, не мають жодного відношення до ОСОБА_5 , в інтересах якого подано клопотання, оскільки з відомостей з Державного реєстру речових прав належать іншим особам. До заперечень прокурор надав: витяг з ЄРДР; інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; супровідні листи слідчого про направлення постанов про призначення експертиз; протоколи оглядів; супровідний лист про направлення матеріалів кримінального провадження до експертної установи.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, а також заперечення прокурора з додатками, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001130 за ознаками за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного здійснення будівництва на самовільно зайнятих земельних ділянках.

В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді від 04.02.2025 року було накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100.

Заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження зазначених об`єктів нерухомого майна чи здійснювати їх перереєстрацію у будь-який спосіб, здійснювати реконструкцію, демонтаж та будівництво, заборонити усім суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав) відносно зазначених об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що в органу досудового розслідування існують обґрунтовані підстави вважати, що об`єкти нерухомого майна є самовільним будівництвом на самовільно зайнятих земельних ділянках із кадастровими номерами: :40:032:0003 та :40:032:0104, а тому вказані об`єкти нерухомого майна є предметами вчинення кримінальних правопорушень, можуть зберігати на собі їх сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, з метою забезпечення недопущення їх відчуження та перетворення доцільно застосувати захід забезпечення в даному кримінальному провадженні у вигляді накладення арешту на майно.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на вказані об`єкти нерухомого майна було накладено обґрунтовано.

Як з`ясувалось у судовому засіданні, на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, 20.09.2025 року слідчим призначено чотири судові будівельно-технічні експертизи по кожному об`єкту за експертною спеціальністю 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів».

При вирішенні даного питання слідчий суддя враховує той факт, що 07.10.2025 слідчим у кримінальному провадженні направлено до Одеського НДЕКЦ МВС України матеріали кримінального провадження №0001130, для використання в ході проведення зазначених вище експертиз

Також на виконання клопотання експерта та на підставі відповідних ухвал слідчого судді, 26.11.2025 року проведено огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також 16.12.2025 проведено огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідні протоколи огляду.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, про те, що наявність арешту на об`єкти нерухомого майна в рамках кримінального провадження є об`єктивною необхідністю , зокрема з метою проведення експертних досліджень та запобіганню ризику пошкодження або відчуження майна, відповідно до положень абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Окрім того, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що станом на 17.12.2025 року:

- власником об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 ;

- власником об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_7 ;

- власником об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 ;

- власник земельної ділянки з кадастровим номером № :40:032:0104 - відсутній;

- власник земельної ділянки з кадастровим номером № :40:032:0003 - відсутній.

Таким чином не зрозуміло, яке право порушене ОСОБА_5 , вжиттям заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вищевказані об`єкти нерухомості.

Враховуючи зазначені вище обставини, на переконання слідчого судді, наразі наявні підстави для продовження вжиття заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, оскільки вказані об`єкти нерухомості є предметами вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а досудове розслідування триває, тому скасування арешту може призвести до втрати доказів, необхідних для досягнення цілей кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про скасування арешту майна не долучені докази, які б підтверджували те, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба або арешт було накладено не обґрунтовано.

З урахуванням викладеного, враховуючи те, що досудове розслідування триває, об`єкти нерухомого майна відповідають критеріям речових доказів, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно ініціювати питання скасування арешту майна, попередньо долучивши відповідні матеріали, якими правова позиція заявника буде підтверджуватися.

Таким чином, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1