провадження №1-кп/947/587/26
У Х В А Л А

12 лютого 2026 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000121 від 30.01.2025 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

1. Зміст клопотання.

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190 КК України.

09.02.2026 року до суду прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування якого, прокурор зокрема зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Ухвалою суду від 17.12.2025 року обвинуваченому ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строком до 17.02.2026 року.

Вказував, що на переконання сторони обвинувачення, ризик переховування ОСОБА_3 обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.190 України, у вчиненні яких обґрунтовано останній обвинувачуються, є особливо тяжкими злочинами, санкції яких, передбачають покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна.

А тому, продовжує існувати вагомий ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду(п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Крім того, прокурор стверджував, що продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами.

На думку прокурора, викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, та наявність правових підстав для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання прокурора, з урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_3 діянь та одночасної потереби у проведенні судового провадження, для забезпечення належного виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України і його належної поведінки.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.131, 132, 176 178, 181, 194, 331 КПК України, просив: 1) продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, з покладанням наступних обов`язків, а саме: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з м.Одеса без дозволу суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

2. Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні, прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений та захисник, проти клопотання не заперечували.

Потерплий підтримав клопотання прокурора.

3. Передумови та висновки суду.

Суд, заслухавши клопотання, дослідивши додані до нього документи та вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2025 року, обвинуваченому ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком до 17.02.2026 року, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Під час зміни запобіжного заходу, судом був врахований ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, продовжує існувати, а саме: переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, з конфіскацією майна. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів у сукупності з існуючим ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України дозволяють суду продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній раніше вказаний запобіжний захід не порушував.

При цьому, відповідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені ч.ч.5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

На думку суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробі переховуватися від суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 199, 315, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

2. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 (два) місяці, тобто до 12 квітня 2026 року включно.

3. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії домашнього арешту, залишати цілодобово своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, за виключенням повітряних тривог, під час яких обвинувачений може відвідувати укриття або бомбосховища, а також відвідування медичних закладів для отримання ним медичної допомоги за направленням лікаря та явки його до суду, з урахуванням часу на проїзд.

4. Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії домашнього арешту: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по кримінальному провадженню №0000121 від 30.01.2025 року; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5. Роз`яснити ОСОБА_3 положення ч.5 ст.181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

6. Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Головне управління Національної поліції в Одеській області, якому направити копію цієї ухвали для виконання.

7. Роз`яснити, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

8. Строк дії цієї ухвали з 12 лютого 2026 року до 12 квітня 2026 року включно.

9. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1