УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у розгляді заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 та заступника керівника Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 12.06.2025, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у розгляді заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 та заступника керівника Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 12.06.2025.

В обґрунтування заяви зазначає, що в провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 перебуває заява про відвід старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 та заступника керівника Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 12.06.2025.

Водночас, з відкритих джерел потерпілій стороні стало відомо про обставини біографії слідчого судді, яка може викликати сумнів у її неупередженості, а саме: починаючи з 07.08.2016 по 31.07.2023 перебувала на різних керівних посадах в Управлінні по роботі з громадськістю Національного антикорупційного бюро України, в тому числі Відділу по роботі із заявниками та свідками та керівником самого Управління. Починаючи з 07.08.2023 по 08.05.2024 ОСОБА_5 перебувала на посаді юридичного експерта у Міжнародній організації з розвитку права (IDLO).

Згідно публічних відомостей, які розміщені на офіційних ресурсах Національного антикорупційного бюро України та Національного агентства з питань запобігання корупції, Міжнародна організація з розвитку права (IDLO) у 2024 році уклала Угоду про співпрацю з Національним антикорупційним бюро України з питань надання консультацій, підвищення кваліфікації працівників та надання міжнародної технічної допомоги.

На думку заявника, наведені вище факти біографії слідчого судді ОСОБА_5 свідчать про більш ніж ймовірне особисте знайомство останньої з детективами Національного антикорупційного бюро України. Крім того, факт перебування на посадах у міжнародній організації, яка займається підвищенням кваліфікації працівників НАБУ унеможливлює безстронній розгляд слідчим суддею ОСОБА_5 заяв щодо не процесуальних дій працівників бюро, що в сукупності свідчить про наявність обставин, що свідчать про сумніви у її неупередженості.

В судове засідання сторони не з`явилися, про місце і час розгляду заяви повідомлені належним чином. Під час минулого судового засідання заявник підтримав подану заяву та надав відповідні пояснення.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суддя визнав можливим ухвалити рішення по суті заяви у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями статті 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною п`ятою вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. У справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012, у справі № 5-15п12).

Таким чином, суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін, не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого судді ОСОБА_5 , що унеможливлювало б ухвалення нею об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави, визначені КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 1-35, 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у розгляді заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 та заступника керівника Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 12.06.2025 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1