УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року

м. Київ

справа № 404/4385/23

провадження № 51-4648 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від

08 вересня 2025 року щодо останнього,

встановив:

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2024 року ОСОБА_5 засуджено до покарання:

за ч. 1 ст. 301 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

за ч. 3 ст. 301 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені

ст. 76 цього Кодексу.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08 вересня 2025 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, вирок Кіровського районного суду

м. Кіровограда від 18 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_5 змінено в частині вирішення питання щодо речових доказів.

Мобільний телефон «iPhone 12, моделі-MGJ63HN/A, серійний номер НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_5 , конфісковано в дохід держави.

В решті вирок залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_5 , маючи в користуванні особистий мобільний телефон «iPhone12, моделі - MGJ63HN/A, серійний номер - НОМЕР_1 , IMEI - НОМЕР_2 », зберігав на ньому предмети порнографічного характеру з метою подальшого розповсюдження.

У подальшому, 15 квітня 2022 року, об 11 год 36 хв., перебуваючи в

м. Кропивницькому, ОСОБА_5 , користуючись послугами всесвітньої мережі Інтернет на належному йому мобільному телефоні марки «iPhone12», використовуючи можливості мобільного додатку «Telegram», надіслав користувачеві цього месенджеру, який збережений в пам`яті мобільного телефону як « ОСОБА_6 » абонентський номер НОМЕР_3 медіафайли, серед яких з назвами: «IMG 0657» та «IMG 0659», на яких зображено оголену особу жіночої статі.

Згідно висновку експерта від 22.02.2023 № СН-19/124-23/2088 M3, медіафайли з назвами: «IMG 0657» та «IMG 0659» - являються продукцією порнографічного характеру.

Діючи повторно, 13 вересня 2022 року, о 21 год 59 хв., перебуваючи в м. Кропивницькому, ОСОБА_5 , користуючись послугами всесвітньої мережі Інтернет на належному йому мобільному телефоні марки «iPhone12», використовуючи можливості мобільного додатку «Telegram», надіслав користувачеві цього месенджеру, який збережений в пам`яті мобільного телефону як « ОСОБА_7 » абонентський номер НОМЕР_4 медіафайли, серед яких з назвами: «IMG 0632», «IMG 0641», «LSKP6535», «NAІJI,7532», «OXED0264», «PUVB2797», «SBVK7550» та «XQBU2141», на яких зображено оголену особу жіночої статі.

Згідно висновку експерта від 22.02.2023 № СЕ-19/124-23/2088 М3, медіафайли з назвами: «IMG 0632», «IMG 0641», «LSKP6535», «NAUL7532», «OXED0264»,«PUVB2797», «SBVK7550» та «XQBU2141» - являються продукцією порнографічного характеру.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржуване судове рішення і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування зазначає, що всупереч вимогам КПК України судом не доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України. Так, під час проведення огляду 03 листопада 2022 року слідчим без відповідного дозволу слідчого судді було здійснено незаконне втручання у приватне спілкування, а саме - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, що є неприпустимим. Стверджує, що доступ до мобільного телефону ОСОБА_5 був обмежений паролем. Слідча попросила в останнього пароль від телефона для отримання інформаційних даних (модель телефона, номер та інше), проте дозволу на доступ саме до приватного спілкування у ОСОБА_5 вона не брала й останній такого дозволу не надавав. Зазначає, що слідчою було здійснено копіювання медіафайлів з указаного телефону. Водночас, апеляційний суд не надав оцінки зазначеному доказу в сукупності з протоколом НРСД від 06 грудня 2022 року. Також апеляційним судом не встановлено місце зберігання відповідних файлів, не призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу мобільного телефону, не з`ясовано його технічний стан, наявність установлених веб-браузерів, збереження історії відвідування інтернет-ресурсів, а також факт інсталяції додатку «Telegram». Окрім того, звертає увагу, що протокол огляду від 07 грудня 2022 року, на який послався апеляційний суд, не досліджувався під час судових засідань в судах попередніх інстанцій. Вказує, що ухвала апеляційного суду не містить належного опису об`єктивної сторони інкримінованих кримінальних правопорушень, зокрема, не наведено обставин зберігання файлів порнографічного характеру з метою їх розповсюдження, а також розповсюдження таких файлів. Крім того, в ухвалі відсутній аналіз суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а саме - умислу обвинуваченого на зберігання з метою розповсюдження та розповсюдження відповідних матеріалів, а тому оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК України.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2

ст. 428 КПК України з огляду на таке.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При розгляді скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій, при цьому переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України, зроблено з додержанням положень ст. 23 КПК України на підставі з`ясування всіх обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст. 94 вказаного Кодексу.

Так, згідно з вироком, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, зокрема, на підставі:

- показань свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що шукала в мережі інстаграм фотографа для фотосесії, знайшла профіль ОСОБА_5 в рекомендаціях, написала йому з приводу фотосесії. В ході спілкування з`ясувалось, що

ОСОБА_5 робить фото в стилі «ню». Ініціатива про відверту фотосесію надійшла від обвинуваченого, який запропонував грошову винагороду за проведення фотосесії, та повідомив, що фото будуть тільки у його власній колекції. Від такої фотосесії вона відмовилась, однак ОСОБА_5 ще деякий час наполягав на проведенні фотосесії, на що отримав відмову;

- показань свідка ОСОБА_9 про те, що знає ОСОБА_5 , оскільки він проводив з нею фотосесію. У подальшому вони спілкувалися через месенджер «Telegram», обвинувачений запрошував її до співпраці в якості фотомоделі відвертих еротичних фотосесій, але вона відмовилась;

- показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з яких слідує, що

19 жовтня 2022 року вони були понятими при проведенні обшуку з використанням відеофіксації в домоволодінні ОСОБА_5 . В ході обшуку були виявленні та вилученні предмети переліченні в протоколі. При огляді ПК виявлені фото, серед них і фото оголених осіб жіночої статі. При складанні протоколу обшуку будь- яких заяв, клопотань від учасників та присутніх не надходило;

- показань свідка ОСОБА_12 , яка пояснила суду, що є власницею квартири

АДРЕСА_1 . Станом на 19 жовтня 2022 року її квартиру орендував ОСОБА_5 разом з родиною;

- протоколу огляду предметів від 16.06.2022, під час якого була оглянута сторінка користувача з обліковим записом « ОСОБА_13 », на якій міститься інформація щодо користувача, який надає послуги з фотографування, в дописах додані фотознімки з зображенням оголених осіб жіночої статі та безпосередньо самого користувача;

- протоколу обшуку від 19.10.2022 за місцем проживання ОСОБА_5 в

АДРЕСА_2 , під час якого вилучено мобільний телефон обвинуваченого iPhone 12, банківські картки, жорсткий диск, флеш накопичувач та інші;

- протоколу огляду від 07.12.2022, в ході якого оглянуто зовнішній жорсткий диск вилучений в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , на якому містяться графічні файли з зображенням осіб жіночої статі в оголеному вигляді;

- протоколу огляду мобільного телефону від 03.11.2022, з якого слідує, що під час відкриття вкладки «Налаштування» відображено фотографію обвинуваченого, після чого було оглянуто додаток «Telegram», зокрема, діалоги з контактами « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 ». У зазначених діалогах серед повідомлень, надісланих користувачем відповідного мобільного терміналу, виявлено зображення оголеного жіночого тіла, які в подальшому були досліджені експертом;

- висновку експерта № СЕ-19/124-23/2088-М3 від 22.02.2023, відповідно до якого за результатами дослідження медіафайлів, що містяться на диску для лазерних систем зчитування з назвами «IMG 0632», «IMG 0641», « НОМЕР_5 », « НОМЕР_6 », «OXED0264», «PUVB2797», « НОМЕР_7 », « НОМЕР_8 », «IMG 0657», «IMG 0659» та розміщені в електронних папках « ОСОБА_7 » і « ОСОБА_6 » встановлено, що зазначені файли є продукцією порнографічного характеру.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази, місцевий суд дійшов висновку, що вказані докази у їх сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301,

ч. 3 ст. 301 КК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Суб'єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 301 КК України, характеризується виною у формі прямого умислу. Обов`язковою ознакою цього кримінального правопорушення є також мета - збут або розповсюдження.

Прямим є умисел у випадку, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Так, ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знав про порнографічний характер збережених фотознімків та бажав їх розповсюдження, що випливає як із характеру його поведінки, так і зі способу вчинення інкримінованих дій.

Наявність саме мети розповсюдження підтверджується тим, що фотознімки порнографічного характеру не лише зберігались на електронних носіях, а й передавались іншим особам шляхом надсилання через месенджер «Telegram», що встановлено під час огляду мобільного телефону засудженого та підтверджується результатами дослідження відповідних електронних переписок. При цьому надіслані зображення супроводжувались реакціями та коментарями адресатів, що свідчить про усвідомлене сприйняття ними характеру отриманих матеріалів та виключає версію випадкового або несвідомого надсилання файлів.

Виявлення у ході санкціонованого обшуку 19 жовтня 2022 року за місцем проживання ОСОБА_5 мобільного телефону, комп`ютерної техніки, зовнішніх носіїв інформації, а також встановлення, використання засудженим соціальних мереж і месенджерів для поширення відповідних зображень, у своїй сукупності свідчить про усвідомлений та повторний характер його дій, спрямованих на зберігання та розповсюдження предметів порнографічного характеру.

Водночас, суд обґрунтовано критично оцінив показаннясвідків сторони захисту ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які заперечили надсилання та отримання від ОСОБА_5 медіафайлів порнографічного характеру, як такі, що не заслуговують на довіру, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених доказів, зокрема, даними протоколу огляду від 03.11.2022, у якому зафіксовано відповідні номери телефонів, а також зміст переписок, що містять реакції на надіслані зображення та інші побутові повідомлення, характер яких виключає випадковість або втручання третіх осіб.

Не погодившись із вироком суду захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, яка за своїм змістом є аналогічною доводам касаційної скарги.

За приписами статей 370, 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду мають бути наведені належні й достатні мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та положення закону, яким він керувався. Судове рішення повинно бути ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури, в межах доводів апеляційної скарги захисника, апеляційний суд дійшов належного висновку, що всі зібрані докази, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання і оцінив з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України.

Твердження захисника у касаційній скарзі про порушення процесуального закону при проведенні 03.11.2022 огляду мобільного телефону ОСОБА_5 , оскільки вказаний огляд був пов`язаний із втручанням у приватне спілкування, тому міг бути проведений лише на підставі ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, ч. 4 ст. 258 КПК України визначено такі різновиди втручання в приватне спілкування: аудіо-, відеоконтроль особи; арешт, огляд і виїмка кореспонденції; зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; зняття інформації з електронних інформаційних систем.

Сутність такої негласної слідчої (розшукової) дії як доступ до зняття інформації з електронних інформаційних систем полягає у здійсненні на підставі ухвали слідчого судді пошуку, виявлення і фіксації відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або її частин, доступ до яких обмежений власником, володільцем або утримувачем системи, розміщенням її у публічно недоступному місці, житлі чи іншому володінні особи або логічним захистом доступу, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача.

Зняття інформації з електронних інформаційних систем або їх частин можливе без дозволу слідчого судді, якщо доступ до них не обмежується їх власником, володільцем або утримувачем або не пов'язаний з подоланням системи логічного захисту.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 03 листопада 2022 року слідчим у присутності двох понятих було проведено огляд мобільного телефону, про що складено відповідний протокол з додатками. За змістом зазначеного протоколу здійснено огляд текстових повідомлень, що містилися у пам`яті телефону.

У протоколі обшуку зафіксовано, що мобільний телефон, ноутбук, жорсткий диск та інші речі були добровільно видані ОСОБА_5 слідчому, а також повідомлено логін і пароль доступу до мобільного телефону, при цьому будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що інформація, яка містилася у мобільному телефоні обвинуваченого, була досліджена в межах його огляду, проведеного органом досудового розслідування з оформленням належного процесуального документа та з дотриманням вимог КПК України. При цьому мобільний телефон iPhone 12 був законно вилучений під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , проведеного відповідно до вимог кримінального процесуального закону, за участю обвинуваченого та понятих, із належною відеофіксацією.

За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає, що доступ до інформації, яка містилась в телефоні ОСОБА_5 , отримано органом досудового розслідування з дотриманням вимог КПК України. Такий висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 09 квітня 2020 року (справа № 727/6578/17, провадження № 51-4494 км19), від 29 листопада 2023 року (справа № 683/642/20, провадження № 51-3831 км21), від 26 червня 2024 року (справа № 755/7828/20, провадження № 51-1433 км24), від 27 травня 2025 року (справа № 278/260/22, № 51-4907 км24)

Щодо непроведення комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону ОСОБА_5 , зокрема, з метою встановлення наявності інстальованих

веб-браузерів, збереженої історії відвідування інтернет-ресурсів, у тому числі Telegram, графічних зображень порнографічного характеру, обсягу та способу обробки й передачі відповідної інформації електронними комунікаційними системами, а також щодо відсутності результатів НСРД, апеляційний суд обґрунтовано вказав, що захисники обвинуваченого під час судових дебатів лише звертали увагу на відсутність комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону, однак на її проведенні не наполягали та відповідних клопотань не заявляли.

При цьому суд обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_5 ставиться в провину саме зберігання з метою розповсюдження та розповсюдження предметів порнографічного характеру, вчинене повторно, а не працездатність телефону, наявність в телефоні інстальованих веб-браузерів або збережених історій відвідувань інтернет-ресурсів.

Окрім того, протокол НСРД від 06 грудня 2022 року не був покладений місцевим судом в основу обвинувачення, у зв`язку з чим доводи сторони захисту щодо ненадання апеляційним судом оцінки цьому доказу є безпідставними та такими, що не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

На спростування доводів захисника про те, що протокол огляду від 07 грудня 2022 року, на який послався апеляційний суд, не досліджувався під час судового розгляду ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції, слід зазначити, що, як убачається з долученої копії вироку місцевого суду, зазначений протокол був предметом безпосереднього дослідження у судовому засіданні. Зокрема, судом досліджено протокол огляду від 07.12.2022 року, під час якого оглянуто зовнішній жорсткий диск, вилучений у ході обшуку за адресою:

АДРЕСА_2 , на якому містилися графічні файли із зображенням осіб жіночої статі в оголеному вигляді, а тому доводи касаційної скарги щодо наведеного є безпідставними.

Верховний Суд вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.

Переконливих аргументів, які б свідчили про наявність підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, у касаційній скарзі не наведено та Судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 08 вересня 2025 року щодо останнього.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3