Провадження № 1-кс/344/8268/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника Національного природного парку «Вижницький» на бездіяльність слідчого, яке полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Національного природного парку «Вижницький» звернулась 26.11.2025р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із скаргою на бездіяльність слідчого, яке полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в обґрунтування якої покликалася на те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.11.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку у межах кримінального провадження №0000233 від 20.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 240, частиною другою статті 197-1 КК України.

14 листопада 2025 року, старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , під час проведення обшуку на території підприємства «Бача», було вилучено майно, а саме: навантажувач фронтальний марки PN 966, рік випуску 2012, двигун НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить НПП «Вижницький». Вказаний навантажувач знаходився на території діяльності ТОВ «Бача» на підставі Договору про виконання робіт № 73 від 03.06.2025 року.

18 листопада 2025 року НПП «Вижницький» подав заяву до слідчого ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна у відповідність до статті 169 КПК України, проте станом на 25 листопада 2025 року, до подання скарги до суду, відповіді на подану заяву не отримано. На даний час підозра не оголошена по даній справі, а слідчий або прокурор з клопотанням про арешт вилученого майна не зверталися.

З огляду на викладене, просить зобов`язати старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 повернути тимчасово вилучено майно, а саме: навантажувач фронтальний марки PN966, рік випуску 2012, двигун 1508Е091328, реєстраційний номер НОМЕР_2 вилученого в кримінальному провадженні №0000233 від 20.07.2024 року законному власнику.

Представник Національного природного парку «Вижницький» подала 28.11.2025р. до суду заяву про розгляд скарги без її участі, вимоги скарги підтримала у повному обсязі. Аналогічна заява подана і від 08.12.2025р. про розгляд справи без участі представника скаржника.

Старший слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні 28.11.2025р., та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні 08.12.2025р. заперечили щодо задоволення такої скарги, вказали, що дане майно статусу тимчасово вилученого майна не має з врахуванням норми ч.7 ст.236 КПК україни, так як вказаний ТЗ було вилучено за ухвалою слідчого судді від 10.11.2025р. про надання дозволу на обшук у межах КП, в якій прописано дозвіл на відшукання та вилучення техніки, за допомогою якої проводиться незаконний забір та подальше перевезення корисних копалин, обладнання яким здійснюється переробка видобутих корисних копалин.

Постановою старшого слідчого від 14.11.2025р. даний навантажувач фронтальний марки PN 966, рік випуску 2012, двигун 1508Е091328, реєстраційний номер НОМЕР_2 був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000233 від 20.07.2024 року, а на запит слідчого, 18.11.2025р. отримано інформацію щодо права власності на даний ТЗ за НПП «Вижницький».

На отриману заяву скаржника від 18.11.2025р. про повернення даного ТЗ, 21.11.2025р. було надано відповідь.

Просили відмовити у задоволенні скарги повністю.

Заслухавши пояснення, ознайомившись із поданою скаргою та матеріалами скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в т.ч. бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як слідує з матеріалів долучених до скарги, старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000233 за ч.3 ст.240, ч.2 ст.197-1 КК України, внесеному в ЄРДР 20.07.2024 р.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.11.2025 року було задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській та надано дозвіл на проведення обшуку території земельної ділянки з господарськими будівлями та підсобними приміщеннями, яка розташована поблизу річки Черемош у межах певних географічних координат, у тому числі земельних ділянок із зазначеними кадастровими номерами, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення: техніки, за допомогою якої проводиться незаконний забір та подальше перевезення копалин, обладнання яким здійснюється переробка видобутих корисних копалин.

Згідно протоколу обшуку від 14.11.2025 року під час обшуку було виявлено та вилучено навантажувач фронтальний марки PetroNic, модель 966, заводський номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску, із номерним знаком НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 14.11.2025 року, навантажувач фронтальний марки PetroNick. модель 966, заводський номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску, із номерним знаком НОМЕР_2 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000233 від 20.07.2024 року.

Разом зх. тим, скаржником було долучено до скарги, окрім документу на право власності ТЗ, Договір на виконання робіт (послуг) від 03.06.2025р., строком дії до 31.12.2025р., за умовами якого НПП як виконавець та ТОВ «Бача» як замовник домовилися щодо надання виконавцем послуг по користуванню ТЗ - навантажувач фронтальний марки модель 966, із номерним знаком НОМЕР_2 , оплатою 30000грн. на місяць, як передоплата, на підставі рахунку-фактури.

Також, органом досудового розслідування було встановлено трансакцію 18.07.2025р. про сплату 30000грн. від ТОВ «Бача» на рахунок НПП «Вижницький» за рахунком №1 від 17.07.2025р. Тому, під час досудового розслідування можливо буде, на думку слідчого судді, перевірити й подальший факт використання вилученого ТЗ за умовами двохстороннього договору, в т.ч. на час проведеного обшуку 14.11.2025 року.

Як вбачається із змісту ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Ч.2 ст.168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

А згідно ч.3 ст.168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Отже, за нормами ст.167-168 КПК України визначено поняття тимчасово вилученого майна, яке може бути вилучене під час обшуку чи огляду.

Постановою Верховного Суду від 23.01.2020 (справа № 457/1485/13-к) визначено, що згідно ч. 5 ст. 171 КПК України щодо тимчасово вилученого майна слідчим подається клопотання про його арешт або таке - повертається особі, в якої було вилучено. Щодо речей та документів, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, то накладення на них арешту КПК України дійсно як зазначав слідчий та прокурор не передбачає.

Разом з тим, визначення статусу майна, яке вилучене при проведенні обшуку на даний час є двояким у практиці: 1) майно, яке вилучене при проведенні обшуку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку не є тимчасово вилученим майном, а є доказом, який повинен зберігатися у сторони кримінального провадження у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні; 2) вилучене майно при проведенні обшуку незалежно від того чи входить воно до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку є тимчасово вилученим майном.

Так, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді (ч. 2 ст. 234 КПК України).А ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про: … 6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України).

Звідси, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч. 1 ст. 234 КПК України). Тобто, ухвала про дозвіл на проведення обшуку надає право слідчому, прокурору право проникнути до житла чи іншого володіння з метою виявлення та фіксації, а також відшукання певного майна та/або осіб.

Проте, положення ч. 7 ст. 236 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якого «вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном», лише конкретизує статус вилученого майна тимчасово вилучене майно, яке не входить до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання ухвалою про дозвіл на проведення обшуку, але ніяк не визначає статус майна, яке входить до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання. Слідчий, прокурор не в силу ухвали слідчого судді, а в силу саме ч. 7 ст. 236 Кримінального процесуального кодексу України, мають право саме тимчасово вилучати речі незалежно від того чи входять вони до переліку майна щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. Також слідчий, прокурор мають право вилучати документи у випадку, коли вони входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання або тимчасово вилучати такі документи, якщо вони не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

А відтак з врахуванням знайденої спецтехніки, по якій на час вилучення не було з`ясовано ще статус володільця, яким виявилося не ТОВ «Бача», а інша третя особа, слідчим, прокурором повинно бути подане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна протягом 48 годин після вилучення майна, інакше таке майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абц. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Крім того, слід акцентувати увагу на положеннях статті 13, статті 16 та статті 170 Кримінального процесуального кодексу України. У випадках, коли положення Кримінального процесуального кодексу України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження,застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 Кримінального процесуального кодексу України (ч. 6 ст. 9 КПК України).

Так, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

Змістом права власності є: право володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1 ст. 170 КПК України).

На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення (ч. 2 ст. 16 КПК України).

Звідси, ухвала про арешт майна забезпечує дотримання гарантій від незаконного позбавлення або обмеження права власності (права володіння, користування та/або розпорядження) (ч. 1 ст. 16 КПК України).

У іншому ж випадку, при тлумаченні норми права таким чином, що вилучене майно на підставі ухвали про дозвіл на проведення обшуку, яке входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та не вважається тимчасово вилученим майном та як наслідок не підлягає арешту у встановленому законом порядку, будуть порушені гарантії від незаконного позбавлення або обмеження права власності (ч. 1 ст. 16 КПК України), адже як було зазначено вище, ухвала слідчого судді про надання дозволу на обшук з метою виявлення, відшукання певного майна забезпечує дотримання гарантійвід незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи (ч. 1 ст. 13 КПК України). А відтак таке позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження буде здійснюватися без вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України(ч. 1 ст. 16 КПК України).

З огляду на зазначене вище, з метою забезпечення гарантій володільця, власника майна, як от в даному випадку третьої особи скаржника, від незаконного позбавлення або обмеження права володіння, користування та/або розпорядження майном, з врахуванням норм ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, все вилучене майно при проведенні обшуку повинно було бути або арештовано або повернуто особі у якої його було вилучено.

З врахуванням вищевикладеного та вимоги скарги, слід зробити висновок, що майно, а саме навантажувач фронтальний марки PN 966, рік випуску 2012, двигун НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке були вилучено органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді на проведення обшуку від 14.11.2025 року, дійсно належить третій особі - Національному природному парку «Вижницький», а не ТОВ «Бача». Проте арешт на таке майно у встановленому порядку не накладався, тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 повернути тимчасово вилучене майно під час обшуку 14.11.2025 року, а саме: навантажувач фронтальний марки PN 966, рік випуску 2012, двигун НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кримінальному провадженні № 0000233 від 20.07.2024 року законному власнику Національно природному парку «Вижницький».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 11 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7