УХВАЛА

17 вересня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_3 , (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000581 від 01.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 332 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Групою слідчих слідчого управління ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000581 від 01.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування зокрема встановлено, що ОСОБА_5 вкінці серпня 2025 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 вирішили надати неправомірну вигоду службовій особі - начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України старшому лейтенанту ОСОБА_7 за сприяння в безперешкодному перетині ОСОБА_6 державного кордону України до республіки білорусь поза встановленими пунктами пропуску.

Так, близько 01.09.2025 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 перебуваючи в населеному пункті Зарічне Вараського району Рівненської області під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх вчинити, усвідомлюючи наслідки своїх дій, достовірно знаючи, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України старший лейтенант ОСОБА_7 є службовою особою, яка здійснює функції представника влади, умисно висловив пропозицію ОСОБА_7 надати йому неправомірну вигоду за вчинення останнім дій, а саме: за сприяння в безперешкодному перетині ОСОБА_6 державного кордону України до республіки білорусь поза встановленими пунктами пропуску.

Продовжуючи свої кримінально протиправні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом 11.09.2025 близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди з метою сприяння в безперешкодному перетині ОСОБА_6 державного кордону України до республіки білорусь поза встановленими пунктами пропуску, перебуваючи поблизу магазину «Юпітер» за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх вчинити, усвідомлюючи наслідки своїх дій, достовірно знаючи, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України старший лейтенант ОСОБА_7 є службовою особою, яка здійснює функцію представника влади, умисно надали ОСОБА_7 частину обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 4000 доларів США за сприяння в безперешкодному перетині ОСОБА_6 державного кордону України до республіки білорусь поза встановленими пунктами пропуску.

Так, 11.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. В ході особистого обшуку у ОСОБА_5 виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки Iphone 13 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім-карткою з а.н. НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки Iphone 12 mini ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім-карткою з а.н. НОМЕР_7 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Як встановлено судом, що 11.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. В ході особистого обшуку у ОСОБА_5 виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки Iphone 13 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім-карткою з а.н. НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки Iphone 12 mini ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім-карткою з а.н. НОМЕР_7 .

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вищезазначені вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Вказані матеріальні об`єкти вилучені в ході обшуку визнані речовими доказами у порядку ст. 98 КПК України постановою від 12.09.2025 і мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказами злочину щодо якого триває досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Під час обшуку встановлено, що дані матеріальні об`єкти були знаряддям вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на майно вилучене 11.09.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

- мобільний телефон марки Iphone 13 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім-карткою з а.н. НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки Iphone 12 mini ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім-карткою з а.н. НОМЕР_7 , та позбавити всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9