Справа № 466/957/26
Провадження № 1-кп/466/557/26
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :

В зв`язку з завершенням строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, за матеріалами судового провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001397 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України , , прокурор звернувся з клопотанням про продовження терміну дії згаданого запобіжного заходу.

Узагальнено доводи клопотання зводяться до такого : ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі вагомих доказів. Також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме щодо: переховування від суду; чинення тиску на свідків та потерпілих ; вчинення іншого кримінального правопорушення ; зазначені ризики обґрунтовано вимагають продовження обвинуваченому строку дії раніше визначеного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як в інший спосіб не можна забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити , оскільки всі ризики, зазначені в клопотанні, продовжують існувати.

ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні зазначили, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого буде запобіжний захід у виді домашнього арешту, адже останній має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисників, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За результатами розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтовано ймовірної можливості здійснити обвинуваченим зазначені дії. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зі змісту ч. 1 ст. 177 КПК України вбачається, що запобіжні заходи застосовуються з метою запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню у перелічених законом формах. Зважаючи на зазначене, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості обвинуваченого вчинити спроби на досягнення такого результату. Відтак, суд має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, закріплених статтею 178 КПК України.

Як встановлено у даному судовому провадженні , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів. В умовах оголошеного в країні воєнного стану згадані протиправні діяння становлять загрозу суспільству. Дана категорія справ викликає великий публічний інтерес.

Обвинувачений ОСОБА_5 хоча і має постійне місця проживання, є батьком малолініх дітей , проте він обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних праворорушень у період, коли він перебував на іспитовому терміні за іншим вироком, що набрав законної сили. Крім того, щодо нього розглядаються обвинувальні акти про вчинення аналогічних злочинів ще у кількох судах м. Львова.

Також матеріали судового провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та є альтернативним запобіжним заходом. Підстав для зміни розміру застави, яка була визначена ухвалою слідчого судді на стадії досудового розслідування, немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що у інший спосіб не можливо забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого , відтак клопотання прокурора є підставним.

Керуючись ст. 376 КПК України, суд,-

постановив :

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому за ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , визначивши розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень , строком на 60 днів, до 14 квітня 2026 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі м. Львова без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків обвинуваченим, застава звертається в дохід держави.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з моменту виготовлення повного її тексту, до Львівського апеляційного суду . Обвинуваченим у той же строк, з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 12 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_1