Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1997/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/850/25
Категорія ч.4 ст.409 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000899 від 03 жовтня 2024 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 21 липня 2025 року, яким засуджено

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Мар`ївка Первомайського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

-за ч. 4 ст. 409 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, в період іспитового строку покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Здійснення нагляду за виконанням ОСОБА_10 обов`язків покласти на командира відповідної військової частини, а в разі звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_10 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 25.09.2024 по 07.10.2024 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення техніко-криміналістичної експертизи в розмірі 33427 грн. 80 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2024, на тимчасово вилучений у ході особистого обшуку та під час затримання ОСОБА_10 мобільний телефон «IPhone 15 Pro Max, номер моделі: MU6P3J/A, s/n: НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 скасувати.

встановила:

Як встановив суд, 15.07.2024 солдата ОСОБА_10 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 15.07.2024 № 201 призначено солдатом резерву запасної роти військової частини НОМЕР_4 , як такого, що прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цим же наказом солдата ОСОБА_10 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та на всі види забезпечення з 15.07.2024. З вищевказаного моменту - прийняття на військову службу солдата ОСОБА_10 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

В подальшому, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_5 від №211 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_10 знято з котлового забезпечення військової частини НОМЕР_4 у зв`язку із вибуттям у відрядження до військової частини НОМЕР_6 .

Разом із цим, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частини) від 17.07.2024 №203 солдата ОСОБА_10 визнано таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків з метою проходження загальновійськової підготовки у складі зведеного батальйону «Граніт-77».

Проходячи військову службу в умовах воєнного стану солдат ОСОБА_10 відповідно до вимог ст. ст. 11, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, солдат ОСОБА_10 , діючи всупереч інтересам служби та вищевказаних норм чинного законодавства України, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у м. Житомир у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 14.08.2024 прийняв для себе рішення ухилитись від несення обов`язків військової служби шляхом надання підроблених документів.

З цією метою, 14.08.2024 ОСОБА_10 подав до медичної служби військової частини НОМЕР_6 завідомо підроблений лист від Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» (далі - НВМКЦ «ГВКГ») від 05.08.2024 вх. №5432 на ім`я командира військової частини НОМЕР_4 про необхідність нібито прибуття ОСОБА_10 до НВМКЦ «ГВКГ» із метою госпіталізації для встановлення придатності для військової служби за станом здоров`я, на підставі медичної документації не пізніше 23.08.2024.

На підставі вищезазначеного, направленням командування військової частини НОМЕР_6 №3940/6568 від 14.08.2024 солдат ОСОБА_10 направлений на стаціонарне лікування до НВМКЦ «ГВКГ».

14.08.2024 солдат ОСОБА_10 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частини) № 233 вибув з військової частини НОМЕР_6 до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України. 22.08.2024 повідомив командування військових частин НОМЕР_6 та НОМЕР_4 шляхом надіслання фотокопії довідки НВМКЦ «ГВКГ» від 16.08.2024, згідно якої ОСОБА_10 проходить лікування у стаціонарному відділенні НВМКЦ «ГВКГ» з 16.08.2024, консультаційного висновку спеціаліста НВМКЦ «ГВКГ» від 16.08.2024 № 1071 щодо ОСОБА_10 , медичної картки стаціонарного хворого від 16.08.2024 № 31/01 щодо ОСОБА_10 .

В той же час, відповідно до відомостей наданих Національним військово- медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України, військовослужбовець ОСОБА_10 за медичною допомогою не звертався, медичні документи щодо останнього не складались та не видавались.

Крім того, відповідно до відомостей наданих Центральною ВЛК ЗС України, медичні документи щодо ОСОБА_10 на розгляд та затвердження Центральної ВЛК не надходили, та відповідно не розглядалися (не затверджувались)

Реалізувавши частину свого злочинного умислу спрямованого на ухилення від військової служби, солдат ОСОБА_10 не пізніше 19.09.2024 направив командування військових частин НОМЕР_4 та НОМЕР_6 фото-копій наступних документів:

-свідоцтво про хворобу № 5783 від 17.09.2024 щодо ОСОБА_10 ;

-виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 8412 щодо ОСОБА_10 ;-витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії при ЗСУ, протокол № 18161 від 18.09.2024 в якому зазначено про непридатність ОСОБА_10 до військової служби з виключенням з військового обліку.

Таким чином, ОСОБА_10 достовірно знаючи, що вищевказані документи ним не отримувались у Центральній ВЛК ЗС України та Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України, не пізніше 19.09.2024 завідомо надав командуванню військових частин НОМЕР_4 та НОМЕР_6 підроблені документи з метою ухилення від військової служби.

Надалі ОСОБА_10 до військової частини не повернувся, а весь час проводив поза межами військової служби.

25.09.2024 протиправна діяльність ОСОБА_10 припинена у зв`язку із її виявленням правоохоронними органами.

Разом із цим, наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частини) від 11.10.2024 № 291 солдата ОСОБА_10 визнано таким, що самовільно залишив «Головний військовий госпіталь» м. Київ.

Також, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 12.10,2024 № 292 солдата ОСОБА_10 визнано таким, що самовільно залишив лікувальний заклад НВМКЦ «Головний військово-клінічний госпіталь» м. Київ, куди вибув, перебуваючи у відряджені до військової частини НОМЕР_6 , де проходив базову загальновійськову підготовку.

Таким чином, солдат ОСОБА_10 , будучи солдатом резерву запасної роти військової частини НОМЕР_4 , перебуваючи у відрядженні до військової частини НОМЕР_6 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи намір ухилитися від несення військової служби, надав до командування військових частин НОМЕР_4 та НОМЕР_6 завідомо підроблені документи на підставі яких ухилився від несення обов`язків військової служби в період часу з 14.08.2024 по даний час в ході якого, військову службу не ніс, обов`язків військової служби не здійснював.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 просить змінити вирок, викласти вирок в частині застосування ст. 75 КК України в редакції:

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він упродовж іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

В решті вирок залишити без змін.

Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважає вирок незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність (ст. ст. 409, 413 КПК України).

Зазначає, що суд, застосовуючи положення ст. 75 КК України та звільняючи ОСОБА_10 від призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі, визначив умовою для такого звільнення - невчинення обвинуваченим протягом іспитового строку нового злочину, тим самим застосував закон, який не підлягає застосуванню, та не визначив такою умовою - невчинення обвинуваченим упродовж іспитового строку нового кримінального правопорушення, чим не застосував закон, який підлягає застосуванню, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника та обвинуваченого, які не заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст. 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Частиною 3 ст. 78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

З аналізу положень ст. 12 КК України слідує, що поняття «кримінальне правопорушення» є ширшим за поняття «злочин», оскільки включає в себе також і «кримінальні проступки», отже застосування у ст. 75 КК України саме визначення «кримінальне правопорушення», законодавцем передбачено з метою забезпечення належної пост кримінальної поведінки засуджених та запобіганню вчиненню ними нових кримінально караних протиправних діянь.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд застосовуючи до ОСОБА_10 положення ст. 75 КК України та звільняючи його від призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі, визначив умовою для такого звільнення невчинення обвинуваченим протягом іспитового строку нового злочину.

Колегія суддів не може погодитись з такою умовою звільнення від призначеного покарання, оскільки вона суперечить вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі вищенаведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині застосування ст. 75 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 21 липня 2025 року змінити та викласти вирок в частині застосування ст. 75 КК України в наступній редакції:«На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він упродовж іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення».

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: