Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/968/26
Номер провадження 1-кс/711/319/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспортуСУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження №0000733, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286-1 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цвіткове, Городищенського району, Черкаської області, українця за національністю, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, працюючого помічником машиніста електровоза ВП «Локомотивне депо ім. Т.Шевченка», інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспортуСУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження №0000733, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286-1 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 08.11.2025 року, близько 17 год. 25 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Skoda Octavia Combi,реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Незалежності, від автостанції у напрямку до центру м. Сміла, біля будинку 85, в порушення вимог п. 2.3б) 2.9а) 12.1,12.2,12.3 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку у темну пору доби, не вжив всіх заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. Незалежності, зліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_7 загинув на місці події.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 08.11.2025, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди;

- даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 08.11.2025;

- показаннями свідка ОСОБА_8 від 08.11.2025;

- висновком судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/124-25/16423-ТР від 20.11.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 19.11.2025;

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/18303-ІТ від 29.11.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Трьохмісячний строк у кримінальному провадженні №0000733 закінчується 09.02.2026.

Слідчий та прокурор вказують, що внаслідок складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_5 по обставинам дорожньо-транспортної пригоди за відповідних погодних умов, з урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних призначити судову авто-технічну експертизу, виконати вимоги ст.290 КПК України, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність та вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо з об`єктивних причин, завершення досудового розслідування неможливо, оскільки згідно з ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Обставинами, які перешкоджали проведенню зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій раніше, є тривалість та складність проведення експертиз, а також неможливість призначення одних експертиз, без отримання висновків інших, що зумовлено методикою і певною послідовністю їх проведення. Крім того, проведення слідчих експериментів по обставинам дорожньо-транспортної пригоди потребує врахування висновків за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи та судово-медичної експертизи, що на даний час перебувають на виконанні.

Слідчий та прокурор зазначають, що підставою продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, санкція злочину, передбачає покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь-якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України;

2) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема свідок ОСОБА_9 , являється близьким товаришем ОСОБА_5 ;

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель особи.

Так ОСОБА_5 , нехтуючи Правилами дорожнього руху України та наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, в стані алкогольного сп`яніння, вчинив тяжкий злочин, а саме дорожньо-транспортну пригоду, що призвела до непоправних наслідків у вигляді смерті особи.

Враховуючи викладене та встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, на переконання сторони обвинувачення свідчить про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а саме:

- особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки;

- особиста порука не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного;

- домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він може безпосередньо, або через родичів впливати на дачу від свідків та потерпілих неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування.

Слідчий та прокурор зазначають, що при продовженні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу необхідно врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

-кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній являється тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до10 років;

-підозрюваний являється особою, стосовно якої в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання сторони обвинувачення, хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, а тому застосування відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

Також слідчий та прокурор посилаються на положення ч.4 ст.183 КПК України, згідно яких слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали в повному обсязі та просили продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.04.2026, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , позицію підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000733, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286-1 КК України.

09.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.11.2025 (справа №711/10586/25, провадження №1-кс/711/2606/25) відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06.01.2026 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.01.2026 (справа №711/8/26, провадження №1-кс/711/25/26) відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.02.2026 включно, без визначення розміру застави.

Внаслідок складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у тримісячний строк виявилося за неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_5 , по обставинам дорожньо-транспортної пригоди за відповідних погодних умов, з урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних призначити судову авто-технічну експертизу, виконати вимоги ст.290 КПК України, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність та вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Обставинами, які перешкоджали проведенню зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій раніше, є тривалість та складність проведення експертиз, а також неможливість призначення одних експертиз, без отримання висновків інших, що зумовлено методикою і певною послідовністю їх проведення. Крім того, проведення слідчих експериментів по обставинам дорожньо-транспортної пригоди потребує врахування висновків за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи та судово-медичної експертизи, що на даний час перебувають на виконанні.

Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо з об`єктивних причин, завершення досудового розслідування неможливо, оскільки згідно з ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2026 (справа №711/90/26, провадження №1-кс/711/304/26) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000733 до п`яти місяців, тобто до 09.04.2026 включно.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Нормами ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч.ч. 1, 3 ст.197 КПК України).

Згідно положень ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

У даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_5 з обставинами та подіями розслідуваного кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, існує, однак слідчий суддя, на даному етапі кримінального провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Сукупність наданих доказів дають достатні підстави слідчому судді дійти до висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст.286-1 КК України та обґрунтованість врученої підозри, що є однією із складових підстав для застосування/продовження запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики на даній стадії кримінального провадження.

Разом з цим слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини за пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для продовжуваного тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами.

У справі «Гавула проти України» (2013р.) Європейський суд з прав людини вказав, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою».

У справі «Коцаба та інші проти України»Європейський суд з прав людиниповторює, що відповідно до його усталеної практики за пунктом 3 статті 5 Конвенції існування обґрунтованої підозри, що ув`язнений вчинив злочин, є умовою sine qua non для законності тривалого тримання під вартою, але зі спливом деякого часу цього вже недостатньо. У таких випадках Суд повинен встановити, чи продовжували інші підстави, наведені органами судової влади, виправдовувати позбавлення свободи. Якщо такі підстави були «відповідними» та «достатніми», Суд також повинен з`ясувати, чи продемонстрували компетентні національні органи влади «особливу ретельність» під час здійснення провадження. Суд також встановив, що органами державної влади має бути переконливо обґрунтовано будь-який період тримання під вартою, яким би коротким він не був. Вирішуючи питання про звільнення або подальше тримання особи під вартою, органи державної влади зобов`язані розглянути альтернативні засоби забезпечення її явки до суду. Вимога до суду надати «відповідні» та «достатні» підстави тримання під вартою - додатково до обґрунтованої підозри - застосовується вже під час ухвалення першого рішення щодо тримання під вартою під час досудового розслідування, тобто «негайно» після затримання.

У справі «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини констатував порушення пункту 3 статті 5 Конвенції з огляду на те, що національні суди жодного разу не розглядали можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, і органи влади, посилаючись головним чином на серйозність пред`явлених заявнику обвинувачень, продовжували тримання заявника під вартою на підставах, які не можна вважати «відповідними і достатніми».

З урахуванням оцінки наданих доказів причетності ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, їх взаємозв`язок, а також наявних ризиків у даному кримінальному провадженні, характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , міцність його сімейних та соціальних зв`язків (має постійне місце проживання та роботи, одружений, на його утриманні (сплата аліментів) перебуває неповнолітня дитина 2010 року народження), відсутність нових ризиків, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування зазначені прокурором ризики не є безумовно винятковими та достатніми для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як безальтернативного.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, що запобіжний захід не є покаранням підозрюваного, а спрямований на забезпеченняналежної його процесуальної поведінки, а також убезпечення існуючих ризиків.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за доцільне в даному випадку та на даній стадії досудового розслідування продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та, на виконання вимог ч.3 ст.183 КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які на переконання слідчого судді, зможуть забезпечити дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики.

Згідно з ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до положень ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Нормами п.2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гафа проти Молдови» суд зазначив, що гарантія, передбачена статтею 5 § 3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судове засідання. Тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Таким чином, визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, обґрунтованості підозри, завдань досудового розслідування та ступеню наявних ризиків у цьому кримінальному провадженні, а також даних про особу підозрюваного, його соціального та майнового стану, слідчий суддя вбачає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, які, у випадку сплати застави, здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії досудового розслідування, та не будуть порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи підозрюваного та завдань кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспортуСУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 05.04.2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти.

У випадку внесення застави підозрюваним або заставодавцем, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- вчасно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого чи прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо він як підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 10.02.2026 року о 10:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1