УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання Слідчого відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000236 від 25.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарин, Уманського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення ВП на СЗТ Головного управління Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

У поданому клопотанні посилається на те, що 25.12.2023 приблизно о 08:50 год., ОСОБА_4 перебуваючи на території Центрального залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, який знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, поруч із входом до центрального залізничного вокзалу, помітив раніше невідому йому жінку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час перебувала у безпорадному стані у зв`язку із станом здоров`я, та у якої з наплічної сумки виглядав мобільний телефон.

Переслідуючи корисливі мотиви, направлені на таємне викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, вирішив таємно викрасти мобільний телефон, що належать гр. ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , приблизно о 09 год. 00 хв. 25.12.2023 під приводом надання допомоги ОСОБА_11 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_12 , перебуває у безпорадному стані, у зв`язку із станом здоров`я остання не помітить зникнення мобільного телефону, просунувши руку до сумки, викрав із неї мобільний телефон марки «Tecno Spark Go 2023», синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 3,600 гривень, який знаходився в силіконовому чохлі, матеріальної цінності для потерпілої не становить, в середині якого знаходилась СІМ-карта мобільного оператору «Київстар», номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який одразу поклав собі в кишеню куртки та через деякий часпокинув місце вчинення правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином своїми злочинними діями завдав потерпілій ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на загальну суму 3600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

26.12.2023 року о 11 год. 47 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Враховуючи, що інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушенні відносяться до категорії тяжких, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 183 КПК України, просить суд обрати запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними доказами: рапортом молодшого інспектора СП ВП на СЗТ ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 від 25.12.2023; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.12.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , від 25.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з потерпілою ОСОБА_11 від 25.12.2023; протоколом огляду місця події від 25.12.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 25.12.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , від 25.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 25.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з свідком ОСОБА_14 від 25.12.2023; протоколом огляду предметів вилучених в ході затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 25.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , від 25.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з свідком ОСОБА_15 від 25.12.2023; протоколом огляду предметів вилучених в ході огляду місця події від 25.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , від 25.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , від 25.12.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_4 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів (передбачає позбавлення волі від п`яти до восьми років).

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчим суддею враховуються дані, які характеризують особу, а саме, що підозрюваний має середню освіту, не працює, не навчається, має задовільний стан здоров`я.

Отже, тримання під вартою, як запобіжний захід, в даному випадку є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також відповідає тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних, які б беззаперечно унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою, матеріали клопотання не містять та в судовому засіданні не надані.

Також, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В клопотанні слідчий та прокурор в засіданні просили визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави здатен забезпечити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України , у разі внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту свого постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити підозрюваному спілкуватися із свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_4 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення поданого клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 376, 395, 615 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25.01.2024 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання - 12 год. 40 хв. 25.12.2023 року.

Визначити розмір застави 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….» та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом строку дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним їхнім викликом та вимогою;

-не відлучатися за межі населеного пункту свого постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 25.01.2024 року включно.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 29.12.2023 року о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1