Справа № 314/5845/24
Провадження № 1-кп/314/494/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду м. Вільнянськ клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності, внесеного до ЄРДР за № 0000415 від 22.09.2022 відносно ОСОБА_3 за ч.5 ст. 407 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, внесеного до ЄРДР за № 0000415 від 22.09.2022 відносно ОСОБА_5 за ч.5 ст. 407 КК України.

Із матеріалів досудового розслідування встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 березня 2022 року ОСОБА_5 призначено на посаду старшого навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу та на усі види забезпечення та він вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 від 24 лютого 2022 року N°64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно З вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до Законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статут^), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримували від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість Належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 08 серпня 2022 року сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, самовільно залишив місце несення служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 25 серпня 202|з року, а саме до моменту самостійного з`явлення до місця служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 був призваний на військову службу за мобілізацією. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався.

Згідно витягу з наказу від 11.04.2025 № 103 сержанта ОСОБА_5 звільнено з військової служби в запас згідно п.п. "г" п.2 частини 4 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні також висловив позицію відносно того, що він не бажає продовжувати військову службу.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані прокурором матеріали, суд вважає необхідним у задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відмовити.

Керуючись ст. ст.284-288, 314, 350, 371-372, 395 КПК України, ст. ст.44, 401 ч. 5 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відмовити.

Повернути клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

25.09.2025