Справа № 456/5257/24
Провадження № 1-кп/456/182/2025
УХВАЛА

про відмову у звільненні від кримінальної відповідальності

04 листопада 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 , в процесі розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, про звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_3 ,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 подав на адресу суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Сколе), будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не прибув, для призову по мобілізації в Збройні Сили України.

З 17.07.2025 року обвинувачений працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Хаус Мобель» на посаді «оббивальник меблів» і по сьогоднішній день. Посада яку займає обвинувачений передбачає бронювання від призову на військову службу на час мобілізації.

На підставі вищевказаного з 11.08.2025 року обвинуваченого заброньовано від призову на військову службу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Хаус Мобель».

Вищевказане підтверджуються відповідними даними зазначеними у документі Резерв + з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 11.08.2025 року.

Обвинувачений раніше не судимий, обвинувачується у вчинені нетяжкого злочину, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується по місцю роботи та місцю проживання, працевлаштований в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Хаус Мобель» працює на посаді «оббивальника меблів». З 11.08.2025 року обвинувачений отримав відстрочку у вигляді бронювання до 06.05.2026 року, що підтверджується витягом з «Резерв+», а тому внаслідок зміни обстановки, на даний час, в розумінні КК України, вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність, а обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та не є корупційним згідно з приміткою до ст. 45 КК України і не пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12 передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. У результаті таких змін, втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Також відповідно до правової позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену в постановах від 26 березня 2019 року у справі №569/20/14-к та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, якою наголошено, що збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

З вищенаведених підстав внаслідок зміни обстановки у відповідності до ст. 48 КК України, вважає, що вказане клопотання слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а кримінальне провадження закрити.

У судовому засіданні захисник клопотання підтримав покликаючись на викладені у клопотанні обставини та просить його задовольнити.

Крім цього пояснив, що внаслідок зміну обстановки вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність, оскільки обвинувачений працевлаштувався, отримав відстрочку від проходження військової служби, отже таким чином змінилась обстановка і вчинене ОСОБА_4 діяння втратило суспільну небезпечність, що саме це є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Суду пояснив, що має бронювання від мобілізації до 06.05.2026 року. Якщо закінчиться відстрочка, сумління не дозволить йому і надалі проходити військову службу. Через релігійні переконання він і надалі відмовляється від проходження військової служби.

Прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання захисника, вважає таке необґрунтованим, оскільки обстановка в державі не змінилась, воєнний стан триває.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання захисника, суд доходить такого висновку.

Згідно ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Тобто, стаття 48 КК передбачає дві підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності: 1) втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки та 2) втрата особою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

Втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки - це втрата ним цілком суспільної небезпечності або втрата її в такій мірі, при якій діяння визнається незлочинним. Згідно з ч. 2 ст. 11 КК суспільна небезпечність, що притаманна кримінальному правопорушенню, має місце там, де діяння заподіяло істотну шкоду або могло заподіяти таку шкоду фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Для застосування ст. 48 КК суд повинен встановити, що після вчинення певного кримінального проступку або нетяжкого злочину обстановка вчинення кримінального правопорушення змінилася таким чином, що раніше вчинене діяння вже не може розглядатися як суспільно небезпечне. Така зміна обстановки може бути двох видів: масштабна або локальна.

Масштабна зміна обстановки стосується змін у межах країни і може виражатися, наприклад, у припиненні стану війни або скасуванні воєнного чи надзвичайного стану в країні, зміні економічного або політичного курсу країни, підходів держави до вирішення тієї чи іншої проблеми, зміні масштабу цін, високих темпах інфляції тощо.

Локальна зміна обстановки вчинення кримінального правопорушення - це зміна обстановки в певному регіоні, місті, підприємстві, сім`ї тощо і може виражатися, наприклад, у прийнятті владою таких рішень, які істотно впливають на оцінку раніше вчиненого діяння як суспільно небезпечного; ліквідації або реорганізації конкретного підприємства, на якому раніше був вчинений злочин; набуття згодом особою певного статусу чи офіційного документу, які були відсутні саме на момент вчинення злочину; зміні природних умов або умов господарювання в певному регіоні, що впливає на оцінку раніше вчиненого діяння як суспільно небезпечного тощо.

Масштабні та локальні зміни обстановки тягнуть за собою два види втрати суспільної небезпечності діяння.

Перший вид пов`язаний із втратою суспільної небезпечності не тільки конкретно вчиненого діяння даною особою, а й певного виду таких діянь. Масштабні та швидкі зміни у тих або інших сферах життя суспільства та держави можуть призвести до ситуації, за якої законодавець не встигає змінити ознаки відповідно до складу злочину або зовсім виключити його із КК. Вочевидь, зміна обстановки повинна бути настільки суттєвою, щоб вплинути на суспільну правосвідомість, яка в нових умовах не сприймає суспільно небезпечним діяння, яке, навпаки, в іншій обстановці являло собою суспільну небезпечність.

Другий вид втрати діянням характеру суспільно небезпечного має місце при локальній зміні обстановки, що тягне за собою втрату суспільної небезпеки лише окремого, конкретного діяння, вчиненого даною особою, хоча в цілому даний вид діянь, як і раніше, продовжує визнаватися злочинним. Таким чином, локальна зміна обстановки не відміняє законодавчої оцінки відповідного злочинного діяння. У цих випадках раніше вчинене особою діяння в конкретних умовах зміни обстановки визнається судом таким, що не заподіяло істотної шкоди конкретному об`єкту кримінально-правової охорони.

При застосуванні ст. 48 КК констатується, що особа спочатку вчинила кримінальне правопорушення, а потім через певний проміжок часу внаслідок зміни обстановки на час кримінального провадження у справі суд прийшов до висновку, що раніше вчинене злочинне діяння даною особою втратило характер суспільно небезпечного (хоча для інших осіб таке діяння, як і раніше, визнається суспільно небезпечним, злочинним).

Особа, яка перестала бути суспільно небезпечною внаслідок зміни обстановки - це друга підстава звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК.

Суспільна небезпечність особи знаходить своє вираження, насамперед, у вчиненні злочину, а в наступному визначається, у першу чергу, ступенем можливості вчинення нею нового тотожного або однорідного злочину (абз. 5 п. 7 ППВСУ від 23 грудня 2005р.). Висновок про таку можливість будується на основі характеристики даної особи (соціальної, психологічної, демографічної, кримінально-правової тощо), а також оточуючої її обстановки, тобто зовнішніх стосовно даної особи умов (оточення в побуті, у сім`ї, на роботі тощо). Встановлення даної обстановки має значення для оцінки її зміни і впливу на суспільну небезпечність даної особи на час кримінального провадження у справі.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, які караються позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Вказане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень, передбачених Розділом ХІV Кримінального кодексу України «Кримінальні правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації».

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно обвинувального акту, відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, внесені до ЄРДР 03.09.2024.

Вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 не визнає, покликаючись на релігійні переконання.

До клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження захисником долучено:

- копію довідки від 12.09.2025, виданої директором ТзОВ «Хаус Мобель», згідно якої ОСОБА_4 дійсно працює у вказаному товаристві на посаді оббивальник меблів з 17.07.2025;

- копію витягу з системи «Резерв+», відповідно до якого з 11.08.2025 ОСОБА_4 отримав відстрочку від призову на військову службу у вигляді бронювання до 06.05.2026 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що має бронювання від мобілізації до 06.05.2026 року. Якщо закінчиться відстрочка, сумління не дозволить йому і в подальшому проходити військову службу. Через релігійні переконання він і в подальшому не буде проходити військову службу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

У п. 2 вказаної постанови зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можливо постановити у визначеному кримінально-процесуальному порядку відповідне судове рішення.

Згідно Постанови Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км 19), особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу. Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20).

Згідно ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 днів, який надалі неодноразово Указами Президента продовжено, зокрема Указом Президента України від №793/2025 від 20.10.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Також, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022 передбачено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших військових формувань, на території України оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться протягом 90 діб, та який продовжено Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 20.10.2025 № 794/2024, з 05 листопада 2025 року на 90 діб.

Згідно ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Окрім цього, громадяни України зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, а також під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до частини 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Отже, на даний час обстановка в державі не змінилась, воєнний стан триває, строк проведення загальної мобілізації продовжено, а тому діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 (ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період) не втратило суспільної небезпечності, оскільки ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період негативно впливає на обороноздатність Держави її безпеку та територіальну цілісності, призводить до зниження ефективності оборони Держави.

Крім цього ОСОБА_4 не визнає себе винним по пред`явленому обвинуваченні, під час розгляду клопотання заявив, що після закінчення відстрочки, сумління не дозволить йому і надалі проходити військову службу. Через релігійні переконання він і надалі відмовляється від проходження військової служби.

Враховуючи вищевикладені обставини у своїй сукупності та норми Закону, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження є необґрунтованим і безпідставним, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 48 КК України, статтями 284, 288, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали буде оголошено 05.11.2025 о 09.00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1