Дата документу 27.01.2026Справа № 554/616/26
Провадження № 1-кс/554/1333/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000010 від 09.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідча звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила, що відділенням поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 09.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2026 року до чергової частини відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 про те, що у жовтні 2025 року невідома особа шляхом вільного доступу заволоділа гіробордом та латунною ємністю об`ємом 20 літрів, які знаходилися у приміщенні літньої кухні приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Сума матеріального збитку встановлюється.

Під час допиту в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що у червні 2025 року вона придбала гіроборд марки «Smart Balance Wheel U3 6,5» як подарунок сину. Зазначений гіроборд був червоного кольору, знаходився у синьому чохлі, мав гумові колеса з металевими вставками. На корпусі гіроборда були наявні сліди експлуатації у вигляді дрібних подряпин та потертостей, зокрема на нижній частині пристрою.

12.01.2026 в якості свідка був допитаний ОСОБА_6 , який пояснив, що в середині жовтня 2025 року (точну дату не пам`ятає) його знайомий ОСОБА_7 приніс до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , гіроборд у синьому чохлі та залишив йому, пояснивши це відсутністю зарядного пристрою та непотрібністю вказаного майна. Оскільки у ОСОБА_6 також була відсутня зарядка, через декілька днів він продав гіроборд своєму знайомому на ім`я ОСОБА_8 , з яким разом проходить замісну терапію у КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради».

Також 12.01.2026 в якості свідка був допитаний ОСОБА_9 , який повідомив, що в середині жовтня 2025 року, перебуваючи у КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», де він проходить замісну терапію, його знайомий ОСОБА_10 запропонував йому придбати гіроборд. На запитання щодо причини продажу ОСОБА_10 пояснив, що втратив зарядний пристрій, у зв`язку з чим гіроборд йому більше не потрібен. Після цього ОСОБА_9 придбав гіроборд червоного кольору, без маркувальних позначень, у синьому чохлі за 1000 гривень, які передав продавцю готівкою. Надалі зазначений гіроборд зберігався за місцем його проживання та не використовувався.

12.01.2026 у приміщенні кабінету № 3 відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська, 16, було проведено огляд за участю свідка ОСОБА_9 , під час якого останній добровільно видав гіроборд червоного кольору, без будь-яких позначень, що знаходився у тканинному чохлі синього кольору, який було поміщено до поліпропіленового мішка та опломбовано НПУ № Н45655412.

Вилучений предмет постановою слідчого 12.01.2026, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучене майно може містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення, з метою його подальшого використання під час проведення досудового розслідування, слідча просить накласти на нього арешт, оскільки не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій розгляд клопотання просила проводити без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.

Власниця майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. Неприбуття власниці майна в судове засідання згідно з положеннями ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчою доведено, що гіроборд червоного кольору, без будь-яких позначень, що знаходився у тканинному чохлі синього кольору, який було виявлено та вилучено під час проведення 12.01.2026 огляду за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська, буд 16, є доказом злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчої - задовольнити.

Накласти арешт на виявлений та вилучений під час проведення 12.01.2026 року огляду за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська, буд 16 гіроборд червоного кольору, без будь-яких позначень, що знаходився у тканинному чохлі синього кольору, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1