УХВАЛА

11 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні - прокурор відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Порськ Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні - прокурор відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Порськ Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше неодноразово судимого, зокрема згідно з вироком Волинського апеляційного суду від 15.05.2024 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі без конфіскації майна, яке з 14.06.2024 відбуває у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» -повідомлено про те, що він підозрюється в організації незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збуту наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб, у місце позбавлення волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засудженим згідно з вироком Волинського апеляційного суду від 15.05.2024 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, перебуваючи у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» за адресою: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 92А, спільно із засудженим цієї ж установи - ОСОБА_8 , діючи з відома та на виконання домовленості з останнім, організував незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут ОСОБА_9 шляхом здійснення перекиду на територію ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)», тобто місце обмеження та позбавлення волі утримуваних там осіб, наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), спільно із ОСОБА_8 керував підготовкою та вчиненням відповідних протиправних дій.

Так, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21 год 12 хв 01.06.2025, ОСОБА_4 перебуваючи у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)», використовуючи мобільний пристрій із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та інші невстановлені засоби зв`язку, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», дистанційно домовився з ОСОБА_9 про незаконне придбання і передачу у вищевказану виправну колонію, тобто місце позбавлення волі утримуваних там осіб, наркотичного засобу метадон (фенадон). Для реалізації відповідного злочинного наміру, заздалегідь узгодженого із засудженим ОСОБА_8 , який також відбуває покарання в ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)», ОСОБА_4 доручив ОСОБА_9 у нічну пору доби прибути на автомобілі таксі до паркану із ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» та здійснити перекидання пакунку із прихованим у ньому наркотичним засобом на територію вказаної установи виконання покарань. Надалі, після отримання від ОСОБА_9 підтвердження про придбання наркотичного засобу та готовність його збути, близько 00 год 55 хв 02.06.2025 ОСОБА_4 передав ОСОБА_9 контактний номер мобільного телефону ОСОБА_8 , вказавши на необхідність також контактувати з ним перед здійсненням перекиду.

За цим, виконуючи попередньо досягнуті домовленості із ОСОБА_4 , близько 01 год 14 хв 02.06.2025, ОСОБА_8 , перебуваючи у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)», використовуючи мобільний пристрій із встановленою у ньому сім-карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_2 дистанційно узгодив з ОСОБА_9 місце перекидання пакунку із прихованим у ньому наркотичним засобом на територію вказаної установи виконання покарань.

В подальшому, на виконання досягнутої із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 домовленості про перекидання наркотичного засобу на територію ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)», ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з останніми, близько 01 год 18 хв 02.06.2025 прибув із водієм автомобіля марки «Opel Vivaro» чорного кольору, який не був обізнаний у дійсних намірах співучасників злочину, до обумовленого з ОСОБА_8 місця за адресою: АДРЕСА_2 . За цим, постійно перебуваючи на зв`язку із ОСОБА_8 , який продовжував координувати дії ОСОБА_9 , вказуючи на конкретне місце здійснення перекидання пакунку із наркотичним засобом та підсвічуючи із приміщення гуртожитку № 1 виправного центру світлом ліхтарика у потрібне місце, близько 01 год 22 хв 02.06.2025 ОСОБА_9 здійснив перекидання пакунку, в якому знаходились речовина білого кольору із вмістом наркотичного засобу метадон (фенадон), масою не менше 0,017 г.

Одночасно з цим, ОСОБА_8 доручив іншій невстановленій досудовим розслідуванням особі із числа засуджених, що відбувають покарання у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)», вилізти з вікна першого поверху приміщення гуртожитку № 1 на вулицю, де близько 01 год 23 хв 02.06.2025 вказана особа підібрала перекинутий пакунок із наркотичним засобом та, повернувшись тим же способом до приміщення гуртожитку, передала ОСОБА_8 .

Придбавши таким чином наркотичний засіб та тимчасово зберігаючи його з метою збуту у приміщенні гуртожитку № 1 відділення соціально-психологічної служби № 1/3 ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)», у період часу з 01 год 24 хв по 01 год 40 хв 02.06.2025, продовжуючи свої протиправні дії, з метою розподілу та розповсюдження незаконно отриманого наркотичного засобу метадон серед засуджених виправного центру, за попередньою змовою групою осіб із засудженим ОСОБА_4 , близько 01 год 42 хв 02.06.2025, ОСОБА_8 передав частину наркотичного засобу метадон (фенадон) у кількості, не менше 0,017 г, прихованого у пачці з-під цигарок «Chesterfield», невстановленій особі із числа засуджених, які відбувають покарання у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)», якою здійснено доставлення вказаного наркотичного засобу для ОСОБА_4 до відділення соціально-психологічної служби № 2/2, що розташовується на другому поверсі гуртожитку № 2.

Надалі, близько 14 год 25 хв 02.06.2025, збутий ОСОБА_8 для ОСОБА_4 та перенесений невстановленою особою наркотичний засіб метадон (фенадон) у формі згортку із грудками речовини білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон), масою 0,017 г, виявлено працівником ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» під час проведення обшуку приміщення другого поверху гуртожитку № 2 відділення СПС № 2/2 у пачці з-під цигарок «Chesterfield», що знаходилась в кишені куртки, власника якої встановлено не було.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились в організації незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збуту наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб, у місце позбавлення волі, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України.

08 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено значну кількість процесуальних та слідчих дій, зокрема:

виконано комплекс негласних слідчих (розшукових) дій відносно підозрюваного та інших учасників кримінального провадження;

призначено 2 судові експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», виконання яких доручено експертам Рівненського НДЕКЦ МВС України;

проведено огляди мобільних телефонів підозрюваних та інших осіб, в ході яких встановлено номери банківських рахунків, номери банківських карток та абонентські номери, якими користувались останні;

проведено огляди речових доказів, вилучених 23.07.2025 під час проведення обшуків у підозрюваних та інших учасників кримінального провадження;

отримано ухвали про надання дозволів на проведення тимчасових доступів до інформації в 3 операторів мобільного зв`язку та 1 банківської установи, які скеровано на виконання;

вилучено інформацію в ході проведення тимчасових доступів щодо з`єднань абонентських номерів в 3 операторів мобільного зв`язку, та опрацьовано;

скеровано 6 запитів до банківських установ щодо надання інформації щодо банківських рахунків та карток, якими користувався підозрюваний та інші учасники кримінального провадження;

отримано інформацію щодо руху коштів по банківській картці, якою користувався підозрюваний та опрацьовано, в ході чого встановлено осіб, які здійснювали перерахунок коштів;

отримано 1 ухвалу про надання дозволу на проведення тимчасового доступу до інформації, що знаходиться в 1 банківській установі, яку скеровано на виконання;

допитано ряд свідків та інших учасників кримінального провадження;

призначено 2 судові експертизи за експертними спеціальностями 7.1, 7.2, 7.5 «Експертиза відео-, звукозапису», до Львівського НДІСЕ, та долучено висновки експертиз після їх виконання;

призначено 1 судову лінгвістичну експертизу за експертною спеціальністю 20.2 «Семантико-текстуальні дослідження», виконання якої доручено експертам Рівненського НДЕКЦ МВС України.

11.11.2025 Ухвалою Рівненського міського суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 02.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України до шести місяців, тобто до 23 січня 2026 року.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 23 січня 2026 року, та до його закінчення необхідно виконати ряд необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема:

долучити до кримінального провадження висновок 1 призначеної судової лінгвістичної експертизи за експертною спеціальністю 20.2 «Семантико-текстуальні дослідження»;

встановити місцезнаходження жителя м. Львів, повідомити про підозру у вчинення кримінального правопорушення та обрати запобіжний захід;

допитати як свідків осіб, які здійснювали перерахунок коштів на банківську картку підозрюваного;

виконати у кримінальному провадженні інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії з урахуванням здобутих доказів, у яких виникне необхідність;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

Разом з тим, на підставі ст. 177 КПК України, слід зазначити обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_4 , а саме, необхідністю запобігти спробам останнього:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обґрунтування ризику: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду - вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, із конфіскацією майна. При цьому, будучи засудженим згідно з вироком Волинського апеляційного суду від 15.05.2024 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі без конфіскації майна, яке з 14.06.2024 ОСОБА_4 відбуває у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» та 12.12.2025 останнього буде звільнено з ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» по відбуттю призначеного судом строку покарання. Відтак, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Вказані обставини, на думку сторони обвинувачення, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваного від суду та не з`явленню ним на виклики.

Обґрунтування ризику: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, - вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Волинського апеляційного суду від 15.05.2024 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі без конфіскації майна, на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив новий умисний, корисливий злочин у сфері обігу наркотичних засобів. При цьому, з матеріалів кримінального провадження, зокрема, негласних слідчих (розшукових) дій вбачається, що такою незаконною діяльністю підозрюваний займається на постійній основі, що також перевірятиметься та відповідним фактам надаватиметься юридична оцінка в ході подальшого досудового розслідування.

Вивченням особи ОСОБА_4 на даний час встановлено, що він працездатний, однак у виправному центрі не працевлаштований, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Обґрунтування ризику: незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні: являється те, що оскільки судом будуть братися до уваги лише показання, дані лише під час судового розгляду і є всі підстави вважати, що у випадку застосування до останнього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_4 буде чинити тиск на свідків для зміни показів останніх, або відмови від дачі них.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу:

- наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаного кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, та відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином;

- наявність у підозрюваного судимостей;

- вік, стан здоров`я та репутацію підозрюваного;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом вставлено, що в провадженні старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 02.04.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

11.11.2025 Ухвалою Рівненського міського суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 02.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України до шести місяців, тобто до 23 січня 2026 року.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 23 січня 2026 року, та до його закінчення необхідно виконати ряд необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема:

долучити до кримінального провадження висновок 1 призначеної судової лінгвістичної експертизи за експертною спеціальністю 20.2 «Семантико-текстуальні дослідження»;

встановити місцезнаходження жителя м. Львів, повідомити про підозру у вчинення кримінального правопорушення та обрати запобіжний захід;

допитати як свідків осіб, які здійснювали перерахунок коштів на банківську картку підозрюваного;

виконати у кримінальному провадженні інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії з урахуванням здобутих доказів, у яких виникне необхідність;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

08 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_4 на даний час встановлено, що він непрацюючий, одружений, раніше неодноразово судимий, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, із конфіскацією майна, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, із конфіскацією майна, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід - тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, із конфіскацією майна, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити .

Застосувати доОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Порськ Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України,- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.01.2026 року.

Утримувати ОСОБА_4 , в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали до 23.01.2026 року.

Одночасно визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 23.01.2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайно му виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_10