Справа № 298/1457/25
Номер провадження 1-кс/298/235/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року с-ще Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), розглянувши клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 30.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 30.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0000059 від 30.10.2025 за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В якості обґрунтування необхідності задоволення клопотання посилається на те, що під час досудового розслідування встановлено, що 29.10.2025 о 16 годині 24 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102 від майора поліції Ужгородського РУН ОСОБА_5 про те, що 29.10.2025 близько 16 год. 00 хв. на стаціонарному блокпосту «Ужок» в с. Ужок, Ужгородського району Закарпатської області зі сторони Львівської області прибув транспортний засіб марки Opel моделі Vivaro, номерні знаки НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . В транспортному засобі перебували пасажири ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час перевірки вище згаданого транспортного засобу на передньому сидінні було виявлено д.н.з. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , яке належить транспортному засобу, в подальшому при огляді в кармані позаду переднього сидіння виявлено тубус від пігулок, в середині якого наявний предмет схожий на пристрій для куріння та пластиковий кейс, в середині якого виявлена речовина рослинного походження, темно-зеленого кольору, зовні схожа на наркотичну канабіс.

У зв`язку з отриманням повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та необхідністю невідкладного збереження слідів злочину, слідчим було проведено огляд місця події на блок посту «Ужок» за адресою: с. Ужок, Ужгородського району, Закарпатської області.

Слідчим СВ відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 29.10.2025 в ході проведення огляду місця події було оглянуто та вилучено транспортний засіб марки «Opel» моделі «Vivaro» н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який поміщено на території спец майданчику відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 видане ТСЦ № 3245 від 24.03.2025 на транспортний засіб марки «Opel» моделі «Vivaro» д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового білого конверту та тубус від пігулок в середині якого наявний предмет схожий на пристрій для куріння та пластиковий кейс в середині якого речовина рослинного походження, темно зеленого кольору зовні схожа на наркотичну канабіс, який вилучено та упаковано у спец пакет НПУ ICR0244587.

30.10.2025 постановою старшого дізнавача сектору дізнання ОСОБА_12 транспортний засіб марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який поміщено на території спец. майданчику відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 видане ТСЦ № 3245 від 24.03.2025 на транспортний засіб марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового білого конверту, та тубус від пігулок, всередині якого наявний предмет, схожий на пристрій для куріння, та пластиковий кейс, всередині якого речовина рослинного походження, темно зеленого кольору, зовні схожа на наркотичну канабіс, який вилучено та упаковано у спец. пакет НПУ ICR0244587, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000059.

Посилаючись на положення:

- ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно з якими арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів, з цією метою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України;

- ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідно до якиї речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

прокурор зазначає, що підставою для арешту майна, вилученого в ході проведеного 29.10.2025 огляду місця події, є те, що воно є предметом кримінального правопорушення, може, зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України.

Власником вилученого транспортного засобу в ході проведеного 29.10.2025 огляду місця події є ОСОБА_13 , АДРЕСА_2 .

Щодо переліку і видів майна, які належить арештувати, прокурор вказав, що вважає, що необхідно накласти арешт на наступні речові докази:

- транспортний засіб марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який поміщено на території спец майданчику відділення поліції No 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 видане ТСЦ No 3245 від 24.03.2025 на транспортний засіб марки «Opel» моделі «Vivaro» д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 яке упаковано до паперового білого конверту;

- тубус від пігулок в середині якого наявний предмет схожий на пристрій для куріння та пластиковий кейс в середині якого речовина рослинного походження, темно зеленого кольору зовні схожа на наркотичну канабіс, який вилучено та упаковано у спец пакет НПУ ICR0244587.

Необхідність накладення арешту на вказане майно пояснює ризиком знищення вказаних речових доказів, який, за твердженням прокурора, полягає в тому, що особа, якій може бути оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, усвідомлює той факт, що знищивши речові докази, вона з великою вірогідністю уникне кримінальної відповідальності за вчинене.

Також у клопотанні йдеться, що в ході досудового розслідування даного кримінального правопорушення в органу досудового розслідування виникла необхідність в проведенні із вказаними речовими доказами технічної експертизи документа, оскільки на транспортному засобі встановлено інші номерні знаки, які не відповідають свідоцтву про реєстрацію ТЗ та експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів.

У судовому засіданні, призначеному до розгляду на 03.11.2025, прокурор Великоберезнянського районного відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, просила таке задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_14 проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 заперечила, з підстав, викладених у письмовому запереченні, долучених до матеріалів клопотання. Водночас у судовому засіданні, наголосила, зокрема, на тій обставині, що слідчим та слідчим суддею порушено строк подання до суду вказаного клопотання. Водночас наголосила, що клопотання про арешт транспортного засобу марки OPEL VIVARO, VIN ідентифікаційний номер транспортного НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_13 (Реквізити свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 ) необґрунтованим, оскільки мета арешту не відповідає кримінальній кваліфікації, а власник майна є непричетним до події. Так, як указує захисник, відомості внесено до ЄРДР за фактом ч. 1 ст. 309 КК України (зберігання наркотичних засобів без мети збуту). Санкція цієї частини не передбачає конфіскації майна як додаткового покарання. Для злочину, пов`язаного зі зберіганням без мети збуту, автомобіль OPEL VIVARO не є знаряддям злочину і не підлягає спеціальній конфіскації. Його речово-доказове значення є мінімальним і не вимагає арешту, оскільки його функцію як доказу можна забезпечити шляхом огляду, фотографування та належного опису в протоколі. Власник транспортного засобу, ОСОБА_13 , був відсутній у Закарпатській області та перебував у Києві на момент вилучення майна. Автомобілем керував ОСОБА_6 (належний користувач).

Власник майна ОСОБА_13 не має жодного відношення до обставин вилучення чи інкримінованого діяння за ст. 309 КК України. Арешт майна, що належить особі, яка не є підозрюваною/обвинуваченою та не перебувала на місці події, є надмірним, непропорційним та необґрунтованим обмеженням конституційного права власності, що прямо суперечить ч. 2 ст. 173 КПК України. Окрім цього, захисник звернула увагу слідчого судді, що представниками правоохоронного органу було грубо порушено право на захист.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000059 від 30.10.2025 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.10.2025 №0000059.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР 30.10.2025 о 09:42:13.

З відомостей, що містяться у фабулі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000059 від 30.10.2025, вбачається, що 29.10.2025 о 16 годині 24 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102 від майора поліції Ужгородського РУН ОСОБА_5 про те, що 29.10.2025 близько 16 год. 00 хв. на стаціонарному блокпосту «Ужок» в с. Ужок, Ужгородського району Закарпатської області зі сторони Львівської області прибув транспортний засіб марки Opel моделі Vivaro, номерні знаки НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . В транспортному засобі перебували пасажири ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час перевірки вище згаданого транспортного засобу на передньому сидінні було виявлено д.н.з. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , яке належить транспортному засобу, в подальшому при огляді в кармані позаду переднього сидіння виявлено тубус від пігулок, в середині якого наявний предмет схожий на пристрій для куріння та пластиковий кейс, в середині якого виявлена речовина рослинного походження, темно-зеленого кольору, зовні схожа на наркотичну канабіс.

З рапорту інспектора відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_15 від 29.10.2025 вбачається, що 29.10.2025 о 16:24 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.10.2025 о 16:23 за адресою: Ужгородський район с. Ужок, вулиця Н13, майор поліції Ужгородського РУП повідомив, що на блокпості зупинили Т/З Опель віваро темно-зеленого кольору (іноземна реєстрація) НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 та в супроводі військовослужбовця ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 та троє пасажирів :1) ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. Донецької області с. Велика Новосілка,2) ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешк. Донецької областіс. Остяберське; 3) ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. Вінницької області. Під час перевірки встановлено, що пасажир перебувають у розшуку за ухилення від призову та повідомили, що їх перевозили до кордону з метою подальшого перетину поза ДК поза пунктом пропуску. Потребують СОГ. Заявник: ОСОБА_18 , тел.: НОМЕР_8 .

Згідно відомостей, викладених в протоколі огляду місця події від 29.10.2025, слідчим слідчого відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 на підставі ст. ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України у присутності понятих проведено огляд місця події. Згідно з протоколом огляду місця події встановлено, що місцем проведення огляду є с. Ужок, блок-пост на в`їзді в область Закарпатську. Безпосереднім об`єктом огляду є транспортний засіб марки «Opel» моделі «Vivaro» із номерним знаком Латвійської реєстрації НОМЕР_9 , яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . В ході огляду вказаного транспортного засобу в салоні на передньому сидінні було виявлено номерні знаки НОМЕР_3 . Окрім цього, позаду переднього ряду сидінь в спинці було виявлено пластиковий тубус від пігулок, всередині якого наявний пристрій для куріння, а також наявний пластиковий кейс з-під Кіндера, в якому наявна речовина рослинного походження, суха, схожа на канабіс. Вказану речовину вилучено та упаковано в спец-пакет НПУ ICR0244587. Ще одним об`єктом огляду є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , в якому вказаний VIN-код: НОМЕР_10 , номер НОМЕР_3 . Вказаний номерний знак був виявлений у салоні автомобіля, а сам VIN-код відповідає оглядуваному транспортному засобу. Вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вилучено та упаковано до конверту. До протоколу огляду місця події додано фототаблиці. Вказаний огляд проведено у присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , що стверджується їх підписами.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником вилученого транспортного засобу в ході проведеного 29.10.2025 огляду місця події є ОСОБА_13 , АДРЕСА_2 .

Згідно з постановою про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів справи від 30.10.2025 вилучені в ході огляду місця події 29.09.2025: транспортний засіб марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який поміщено на території спец майданчику відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ № 3245 від 24.03.2025 на транспортний засіб марки «Opel» моделі «Vivaro» д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового білого конверту; тубус від пігулок в середині якого наявний предмет схожий на пристрій для куріння та пластиковий кейс в середині якого речовина рослинного походження, темно зеленого кольору зовні схожа на наркотичну канабіс, який вилучено та упаковано у спец пакет НПУ ICR0244587 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № №0000059 від 30.10.2025.

У клопотанні про арешт майна прокурором наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими до клопотання матеріалами дають слідчому судді підстави для висновку, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, про яке зазначається в клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Огляд, в результаті якого було вилучено майно, на яке прокурор просить накласти арешт, проведено 29.10.2025, з клопотанням про арешт майна останній звернувся 30.10.2025, тобто на наступний робочий день. Відтак клопотання про арешт майна подано з дотриманням строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.

Вказане клопотання слідчим суддею розглянуто 03.11.2025, тобто з додержанням строків, визначених ч. 1 ст. 172 КПК України, а саме не пізніше двох днів (без урахування вихідних) з дня його надходження до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження матеріали, беручи до уваги те, що зазначені вище предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання такого як доказу, наслідки арешту, з огляду на завдання кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як убачається, прокурором внесене клопотання в межах кримінального провадження за №0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано у визначений КПК України строк.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст.309 КК України, якою встановлено відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту частини майна, а саме: тубус від пігулок, всередині якого наявний предмет, схожий на пристрій для куріння, та пластиковий кейс, всередині якого речовина рослинного походження, темно-зеленого кольору, зовні схожа на наркотичну канабіс, який вилучено та упаковано у спец пакет НПУ ІCR0244587 пакет НПУ ICR0244587.

Вказане майно відповідає критеріям речового доказу, зокрема, може бути предметом кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Що стосується вимог клопотання прокурора в частині накладення арешту на автомобіль марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який поміщено на території спец майданчику відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ № 3245 від 24.03.2025 на транспортний засіб марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового білого конверт, то слідчий суддя не вбачає правових підстав для арешту такого майна в рамках вказаного кримінального провадження, з огляду на те, що прокурором не доведено, що такі речові докази є предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Наведене свідчить про те, що у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію такого транспортного засобу слід відмовити.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт цього майна.

Враховуючи наведене вказане майно, на яке ухвалою слідчого судді не накладено арешт, підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

У зв`язку із наведеним слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 236, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 30.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на вилучене в ході огляду місця події 29.10.2025 майно до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, а саме тубус від пігулок, всередині якого наявний предмет, схожий на пристрій для куріння, та пластиковий кейс, всередині якого речовина рослинного походження, темно-зеленого кольору, зовні схожа на наркотичну канабіс, який вилучено та упаковано у спец пакет НПУ ІCR0244587.

В частині накладення арешту на автомобіль марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який поміщено на території спец майданчику відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ № 3245 від 24.03.2025 на транспортний засіб марки «Opel», моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового білого конверту, відмовити.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 04.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1