1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/762/26 1-кс/335/449/2026
04 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Досудовим розслідуванням встановлено, що на Інтернет - ресурсах розміщенні оголошення у яких як місце зустрічей із клієнтами для надання послуг інтимного характеру зазначається район розташування квартир або використовуються контактні номери телефонів та облікові записи в мобільних застосунках, пов`язані з особами, які фактично перебувають у квартирі (повії). Під час проведення заходів передбачених 21 Главою КПК України встановлено, що квартири розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 так клієнтів зустрічають безпосередньо у вказаних квартирах, після чого вони перебувають у приміщенні протягом нетривалого, обмеженого проміжку часу та надалі залишають його, що свідчить про використання квартири як місця фактичного надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду. Разом з тим встановлено, що організація та загальна координація діяльності, пов`язаної з наданням послуг інтимного характеру, здійснюється організатором, який фізично перебуває в іншому населеному пункті, поза межами вказаних квартир. Зазначена особа здійснює керівництво та координацію дій осіб, які перебувають у квартирах (повій), які безпосередньо надають інтимні послуги, дистанційно, з використанням мобільних телефонів, електронних пристроїв, мобільних застосунків та месенджерів, а також клієнтів. Зокрема, шляхом використання мобільних застосунків організатор здійснює прийом звернень від клієнтів, листування щодо умов та вартості надання послуг, розподіл клієнтів між особами, які надають інтимні послуги, узгодження часу та порядку їх прийому, а також контроль за виконанням домовленостей та отриманням грошових коштів, що в сукупності свідчить про ознаки сутенерства та організації заняття проституцією, передбачені ст. 303 КК України.
Під час проведення досудового розслідування, у тому числі на підставі виконання доручення в порядку ст.40 КПК України, була отримана інформація, що до вчинення вказаного злочину причетний (причетна) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надає послуги сексуального характеру за грошові кошти.
У період часу з 09 години 05 хвилин до 09 години 15 хвилин 28 січня 2026 року, проведено санкціонований обшук за участі ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Realmi у корпусі синього кольору, з встановленою сім-карткою оператора LifeCell.
Так, вилучені під час обшуку речові докази: мобільний телефон Realmi у корпусі синього кольору, з встановленою сім-карткою оператора LifeCell - є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та на вищевказаному мобільному телефоні можуть міститися відповідні листування та дзвінки з клієнтами місця розпусти, а також особами жіночої статі, які надавали послуги чоловікам, організаторами, адміністраторами, а також іншими особами причетними до вчиненого злочину.
На даний час, у органу досудового розслідування виникла необхідність в детальному огляді, проведені аналізу по вилученому предмету, а також у призначенні експертиз по вилученим речовим доказам, у зв`язку з чим на вказане тимчасово вилучене майно необхідно накласти арешт, з метою його подальшого збереження, недопущення приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення.
Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на майно, з метою збереження речових доказів, які вилучені під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя за участі ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Realmi у корпусі синього кольору, з встановленою сім-карткою оператора LifeCell.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує, просить його задовольнити.
У судове засідання власник майна не з`явився,причину неявки суду не повідомив.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.
У період часу з 09 години 05 хвилин до 09 години 15 хвилин 28 січня 2026 року, проведено на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 22.01.2026 року обшук за участі ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Realmi у корпусі синього кольору, з встановленою сім-карткою оператора LifeCell.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, вилучене 28.01.2026 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 22.01.2026 року за участі ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Realmi у корпусі синього кольору, з встановленою сім-карткою оператора LifeCell., оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може містити на собі сліди та інформацію, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення.
При цьому, слідчий суддя, звертає увагу на те, що втручання в обмеження майнових прав, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого судового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є доказом злочину.
На підставі викладеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-
Накласти арешт на майно, з метою збереження речових доказів, які вилучені під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 22.01.2026 року за участі ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Realmi у корпусі синього кольору, з встановленою сім-карткою оператора LifeCell.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1