В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001151 від 31.03.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

30.03.2025 року о 15 годині 11 хвилин, під час дії воєнного стану, ОСОБА_3 зайшла до магазину «SINSAY», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 15, де у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , користуючись тим, що її дії є непомітними для працівників магазину, підійшла до касової зони вказаного магазину та викрала переносний принтер до смартфона «Bixolon XM7-20», вартістю 27 299 грн, що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», який помістила за пояс та, утримуючи викрадене майно при собі, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» матеріальну шкоду на загальну суму 27 299 грн.

Допитана в судовому засіданні, ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала в повному обсязі, щиро розкаялась та показала, що дійсно 30.03.2025 року о 15 годині 11 хвилин, під час дії воєнного стану, вона зайшла до магазину «SINSAY», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 15, де, користуючись тим, що її дії є непомітними для працівників магазину, підійшла до касової зони та викрала переносний принтер до смартфона «Bixolon XM7-20», який помістила за пояс та, утримуючи його при собі, залишила місце вчинення кримінального правопорушення. Викрадений принтер планувала продали в подальшому, однак не встигла.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка не працює, не судима, перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, а також враховує її вік та стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Отже, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, обставин та наслідків вчинення кримінального правопорушення, зокрема того, що внаслідок учинення вказаного кримінального правопорушення потерпілому не було заподіяно тяжких наслідків, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілому, з урахуванням особи обвинуваченої, посткримінальну поведінку обвинуваченої, ставлення до вчиненого та наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що у своїй сукупності, на переконання суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому, враховуючи викладене, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Між тим, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 75 КК України.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту її фактичного затримання, а саме з 13.10.2025 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а саме з 31.03.2025 року по 28.04.2025 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_3 , залишити до набрання вироку законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- два диски із відеозаписом з камер відеоспостереження, диск із відеозаписом особистого обшуку, зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- портативний принтер для друку чеків MT «Bixolon», картонну коробку з написом «Bixolon», залишити власнику ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП»;

- чотири футболки, спортивну кофту, гаманець, мобільний телефон «Samsung» із сім карткою, окуляри, футляр від ліхтарика, кейс до навушників, косметику, заколку, біжутерію, жіночу сумку, рюкзак чорного кольору, повернути власнику ОСОБА_3 ;

- уламок скла зі слідами РБК, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: