Справа № 395/1862/25
Провадження № 1-кп/395/23/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/23/2026, що зареєстроване в ЄРДР 09.04.2025 року за № 0000172 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ахтирка, Сумської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, водія 1 відділення засобів виводу та евакуації 2 взводу засобів виводу та евакуації роти засобів виводу та евакуації 3 штурмового загону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив незаконне придбання, носіння,зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

ОСОБА_5 будучи водієм 1 відділення 2 взводу засобів виводу та евакуації роти засобів виводу та евакуації 3 штурмового загону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, діючи умисно, в порушення вимог п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., при невстановлених обставинах, часі та місці перевіз на боїкалібру 5,56 мм від автоматичної зброї М4 до свого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому почав їх зберігати.

13.06.2025 року в ході проведення обшуку домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено десять предметів схожих на патрони, які згідно висновку експерта №СЕ-19/112-25/8648-БЛ від 24.06.2025 року предмети надані на дослідження являються боєприпасами - 5,56- мм., (5,56x45 мм. НАТО, 223 Rem) малоімпульсними проміжними патронами, з бронебійними кулями, промислового виготовлення, які можуть використовуватись при стрільбі з нарізної зброї калібру 5,56x45 мм., та придатні для стрільби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, визнав повністю та щиро розкаявся, обставини викладені в обвинувальному акті не заперечував.

Усуді встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та сторони кримінального провадження не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

На підставі ч.3ст.349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч.3ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_5 за встановлених судом обставин за ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, яківідповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, яківідповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судне знаходить.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 характеризується посередньо, за місцем несення служби згідно характеристики командира військової частини характеризується позитивно, військовослужбовець, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога у відповідності до довідок не перебуває.

На підставі зазначених обставин суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про особу обвинуваченого, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням висновку уповноваженого органу з питань пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Підстави для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати у справі та вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку - 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати по справі в розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні80 копійок на користь держави.

Речові докази:

10 предметів циліндричної форми ззовні схожі на набої, які відповідно до висновку експерта являються боєприпасами мало імпульсивні проміжні патрони 5,56*45 мм., 7 патронів та 3 гільзи, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання зброї ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області передати військовій частині НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1