УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2025 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2025 року за № 0001903 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби,

стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працює на посаді т.в.о начальника Державної установи «Старобанбанівська виправна колонія (№ 92)», на утриманні має двох малолітніх дітей, особою з інвалідністю, учасником бойових дій, депутатом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаним клопотанням.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначає, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001903 від 20 травня 2025 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Наказом начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» № 132/ОС-21 від 01 грудня 2021 року ОСОБА_6 призначено на посаду заступника начальника з соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)».

Наказом Віце-прем`єр-міністра з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України Міністра юстиції України № 1956/к від 21 листопада 2024 року, з 26 листопада 2024 року на ОСОБА_6 покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)».

У листопаді 2024 року в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» було пошкоджено електросиловий кабель, що забезпечував постачання електроенергії до вказаної установи. За результатами огляду кабелю було встановлено, що він не підлягає ремонту та потребує повної заміни, у зв`язку з чим було вирішено придбати такий кабель .

У цей же час, в листопаді 2024 року у ОСОБА_6 , який тимчасово виконував обов`язки за посадою начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», виник злочинний умисел, направлений на незаконну розтрату державних коштів під виглядом закупівлі для потреб установи алюмінієвого броньованого кабелю з чотирма жилами, перерізом 70 мм? (надалі електросиловий кабель) у кількості близько 400 метрів погонних.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи права та обов`язки начальника установи, якими він тимчасово наділений, зокрема, що він є головою комісії з розгляду питань, пов`язаних з представленням засуджених до умовно-дострокового звільнення від покарання, діє без довіреності від імені виправної колонії та представляє її в усіх державних органах, підприємствах, установах та організаціях, а також зобов`язаний забезпечувати ефективне, результативне та цільове використання бюджетних коштів, розробив злочинний план, який полягав у тому, щоб підшукати серед засуджених, що відбувають покарання в Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», особу, яку обманом схилити до купівлі електросилового кабелю для потреб установи, а натомість пообіцяти такій особі сприяння у вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення. Після цього, згідно злочинного плану ОСОБА_6 , останньому необхідно було підшукати суб`єкта господарювання, з яким документально оформити поставку електросилового кабелю та на рахунки якого оплатити грошові кошти.

На виконання вказаного плану, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 26 листопада 2024 року, запропонував засудженому ОСОБА_7 , який відбував кримінальне покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)», придбати за власні кошти електросиловий кабель для потреб установи та, у свою чергу, користуючись службовим становищем, пообіцяв ОСОБА_7 посприяти у вирішенні питання щодо його умовно-дострокового звільнення у 2025 році. Засуджений ОСОБА_7 , повіривши обіцянкам ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що останній є головою комісії з розгляду питань, пов`язаних з представленням засуджених до умовно-дострокового звільнення від покарання та має реальну можливість посприяти ОСОБА_7 у вказаному питанні, погодився на пропозицію ОСОБА_6 і 26 листопада 2024 року здійснив замовлення у фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 електросилового кабелю у кількості 435 метрів за 109 705 гривень, які були сплачені батьком ОСОБА_7 ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 28 листопада 2024 року, досяг попередньої змови з ОСОБА_10 ,яка зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, про реалізацію вказаного злочинного плану. Для виконання вказаного злочинного плану ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_10 її платіжні та установчі реквізити для складення офіційних документів щодо нібито закупівлі електросилового кабелю та зразок підпису.

28 листопада 2024 року ФОП ОСОБА_8 , виконуючи замовлення ОСОБА_7 , на вантажному автомобілі марки «Ford», номерний знак НОМЕР_1 доставив до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» електросиловий кабель у кількості 435 метрів та надав усі необхідні товарно-супровідні документи.

Того ж дня, ОСОБА_6 , усвідомлюючи необхідність документального оприбуткування електросилового кабелю в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» під виглядом такого, що поставлений від ФОП ОСОБА_10 , знаючи про необхідність прийняття вказаного електросилового кабелю на баланс Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» комісією, члени якої не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_6 , доручив не встановленим на даний час в ході досудового розслідування підлеглим працівникам відділу господарського та інтендантського забезпечення скласти акт приймання товарно-матеріальних цінностей від 28 листопада 2024 року, забезпечити присутність членів комісії при прийнятті електросилового кабелю та підписання членами комісії цього акту. Згідно із вказаним актом, до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» надійшов кабель силовий АВБбШв 4*70-1 400 м.п. від ФОП ОСОБА_10 .

Після виконання вказаних дій, ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне витрачання коштів державного бюджету, використовуючи надані йому за посадою службові повноваження, достовірно знаючи, що ФОП ОСОБА_10 не поставляла жодного майна до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», особистим підписом затвердив вказаний акт та засвідчив його відтиском печатки Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», чим надав статусу офіційного документу.

У подальшому, ОСОБА_6 , у не встановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 24 листопада 2024 року, розуміючи, що для належного оприбуткування в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» електросилового кабелю нібито від ФОП ОСОБА_10 , який фактично був поставлений ФОП ОСОБА_8 на замовлення засудженого ОСОБА_7 , необхідно надати до бухгалтерського підрозділу установи товарно-супровідний документ від ФОП ОСОБА_10 , забезпечив знищення наданих ОСОБА_8 товарно-супровідних документів та складання накладної № 75 від імені ФОП ОСОБА_10 про нібито поставку нею до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» кабелю силового АВБбШв 4*70-1 400 м.п., де був проставлений підпис від імені ФОП ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_10 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений час, але не пізніше 28 листопада 2024 року, засвідчила вказану накладну № 75 відтиском своєї печатки фізичної особи - підприємця, надавши їй статусу офіційного документу, чим сприяла вчиненню кримінального правопорушення.

У подальшому, експедитор (з перевезення вантажів) відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» ОСОБА_11 , будучи необізнаною про злочинні плани ОСОБА_6 , поставила підпис у вказаній накладній про прийняття кабелю.

Після цього, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 11 грудня 2024 року, розуміючи, що для оплати грошових коштів Державною установою «Старобабанівська виправна колонія (№92)» на рахунок ФОП ОСОБА_10 за нібито поставку електросилового кабелю, який фактично був поставлений ФОП ОСОБА_8 на замовлення засудженого ОСОБА_7 , необхідно скласти відповідний договір поставки з додатками, забезпечив складення договору поставки № Гб-174 від 11 грудня 2024 року та специфікації до нього, в яких були проставлені підписи від імені ОСОБА_10 , після чого, діючи умисно та протиправно, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне витрачання коштів державного бюджету, використовуючи надані йому за посадою службові повноваження, достовірно знаючи, що ФОП ОСОБА_10 не поставляла жодного майна до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», в тому числі електросилового кабелю, особисто підписав вказаний договір та специфікацію до нього, засвідчив їх відтисками печатки Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», надавши статусу офіційного документу.

Підписані ОСОБА_6 , який тимчасово виконував обов`язки начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», та від імені ФОП ОСОБА_10 вказані вище документи із зазначеними в них завідомо неправдивими та недостовірними відомостями, стали підставою для здійснення перерахування 17 грудня 2024 року з банківського рахунку Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» на банківський рахунок ФОП ОСОБА_10 державних коштів в сумі 97 200 гривень, за поставку електросилового кабелю, який фактично ФОП ОСОБА_10 не поставляла, чим інтересам держави в особі Державна установа «Старобабанівська виправна колонія (№92)» завдано матеріальної шкоди на вказану суму.

За вказаних обставин т.в.о. начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, діючи спільно з ФОП ОСОБА_10 , при пособництві останньої, умисно здійснив розтрату грошових коштів на користь ФОП ОСОБА_10 , що призвело до спричинення інтересам держави в особі Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» матеріальної шкоди на загальну суму 97 200 гривень.

Разом з тим, цими ж діями, ОСОБА_6 , за пособництва ФОП ОСОБА_10 , здійснив видачу завідомо неправдивих офіційних документів акту приймання товарно-матеріальних цінностей від 28 листопада 2024 року про документальне виконання умов договору поставки № Гб-174 від 11 грудня 2024 року, договору поставки № Гб-174 від 11 грудня 2024 року та специфікації до нього від 11 грудня 2025 року із зазначеними завідомо неправдивими та недостовірними даними, внаслідок чого було здійснено перерахування 12 грудня 2024 року з банківського рахунку Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» на банківський рахунок ФОП ОСОБА_10 державних коштів в сумі 97 200 гривень за поставку електросилового кабелю, який фактично ФОП ОСОБА_10 до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» не поставляла.

11 грудня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується:

- рапортом заступника начальника управління начальника відділу координації Управління внутрішньої безпеки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань;

- рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС відділу координації Управління внутрішньої безпеки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_12 ;

- матеріалами виконаних доручень оперативним підрозділом;

- документальними матеріалами, наданими на запит ОСОБА_8 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 ;

- вилученими документами під час обшуку 09 вересня 2025 року в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія № 92»;

- документальними матеріалами, наданими на запит ТОВ «ЕК Велес»;

- висновком судової економічної експертизи, складеним експертом Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 03 грудня 2025 року № 556/25-23;

- висновком судової почеркознавчої експертизи, складеним експертом Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 25 листопада 2025 року № 611/625/25-23;

- протоколом огляду кабелю від 21 листопада 2025 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження № 0001903 в їх сукупності.

Відповідно до ч.4 ст.191 КК України, привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, якщо вони вчинені у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, -

караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч.1 ст. 366 КК України, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів -

караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

Вищевказане корупційне кримінальне правопорушення,у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , вчинене в умовах воєнного стану в Україні.

Викладене у своїй сукупності є достатніми мотивуючими факторами вчинення спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний, користуючись зв`язками, здобутими за час проходження державної служби особливого характеру, в тому числі серед працівників правоохоронних органів, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, через прохання чи погрози, або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Серед іншого, протиправна діяльність ОСОБА_6 , та ОСОБА_10 була викрита показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , частина з яких є підлеглими ОСОБА_6 , які надали викривальні показання щодо вчиненого злочину.

Враховуючи викладене, підозрюваний може незаконно впливати на свідків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів. Зміни раніше наданих показів або відмови від їх надання, а також намагатиметься незаконно знищити документи, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду в цілому.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, який передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконний вплив підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваними штучних доказів та підбурюванні осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження захисних версій підозрюваного.

Із урахуванням зазначених ризиків, жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам.

Кримінальне правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні № 0001903 є тяжким корупційним, згідно примітки до ст. 45 КК України.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч.1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 заявлені в клопотанні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в ньому підстав; просив обрати підозрюваному ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Зазначив, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1)переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

2) знищення, спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконного впливу підозрюваного свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні

4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні захисник підозрюваного заперечив проти обрання підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби. Зазначив, що підозра є необґрунтованою. Прокурором і слідчим не доведено належними достатніми доказами наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді являється.

Підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, постійне місце роботи, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав; просив відмовити в задоволенні клопотання; підтримав захисника.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001903, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001903, внесені до вказаного реєстру:

20 травня 2025 року за фабулою: «Службові особи ДУ «СВК № 92», зловживаючи службовим становищем, в умовах воєнного стану розтратили державні кошти при здійсненні публічних закупівель», - правова кваліфікація ч.4 ст. 191 КК України;

08 грудня 2025 року за фабулою: «В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001903 виявлено ознаки видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів акту приймання товарно - матеріальних цінностей від 28.11.2024 року про документальне виконання умов договору поставки № Гб-174 від 11.12.2024, самого договору поставки № Гб-174 від 11.12.2024, специфікації до нього від 11.12.2024 із зазначеними завідомо неправдивими та недостовірними даними, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України з боку ОСОБА_6 за пособництва ОСОБА_10 », - правова кваліфікація ч. 1 ст. 366 КК України.

Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001903 від 20 травня 2025 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Наказом начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» № 132/ОС-21 від 01 грудня 2021 року ОСОБА_6 призначено на посаду заступника начальника з соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)».

Наказом Віце-прем`єр-міністра з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України Міністра юстиції України № 1956/к від 21 листопада 2024 року, з 26 листопада 2024 року на ОСОБА_6 покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)».

У листопаді 2024 року в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» було пошкоджено електросиловий кабель, що забезпечував постачання електроенергії до вказаної установи. За результатами огляду кабелю було встановлено, що він не підлягає ремонту та потребує повної заміни, у зв`язку з чим було вирішено придбати такий кабель .

У цей же час, в листопаді 2024 року у ОСОБА_6 , який тимчасово виконував обов`язки за посадою начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», виник злочинний умисел, направлений на незаконну розтрату державних коштів під виглядом закупівлі для потреб установи алюмінієвого броньованого кабелю з чотирма жилами, перерізом 70 мм? (надалі електросиловий кабель) у кількості близько 400 метрів погонних.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи права та обов`язки начальника установи, якими він тимчасово наділений, зокрема, що він є головою комісії з розгляду питань, пов`язаних з представленням засуджених до умовно-дострокового звільнення від покарання, діє без довіреності від імені виправної колонії та представляє її в усіх державних органах, підприємствах, установах та організаціях, а також зобов`язаний забезпечувати ефективне, результативне та цільове використання бюджетних коштів, розробив злочинний план, який полягав у тому, щоб підшукати серед засуджених, що відбувають покарання в Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», особу, яку обманом схилити до купівлі електросилового кабелю для потреб установи, а натомість пообіцяти такій особі сприяння у вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення. Після цього, згідно злочинного плану ОСОБА_6 , останньому необхідно було підшукати суб`єкта господарювання, з яким документально оформити поставку електросилового кабелю та на рахунки якого оплатити грошові кошти.

На виконання вказаного плану, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 26 листопада 2024 року, запропонував засудженому ОСОБА_7 , який відбував кримінальне покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)», придбати за власні кошти електросиловий кабель для потреб установи та, у свою чергу, користуючись службовим становищем, пообіцяв ОСОБА_7 посприяти у вирішенні питання щодо його умовно-дострокового звільнення у 2025 році. Засуджений ОСОБА_7 , повіривши обіцянкам ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що останній є головою комісії з розгляду питань, пов`язаних з представленням засуджених до умовно-дострокового звільнення від покарання та має реальну можливість посприяти ОСОБА_7 у вказаному питанні, погодився на пропозицію ОСОБА_6 і 26 листопада 2024 року здійснив замовлення у фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 електросилового кабелю у кількості 435 метрів за 109 705 гривень, які були сплачені батьком ОСОБА_7 ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 28 листопада 2024 року, досяг попередньої змови з ОСОБА_10 ,яка зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, про реалізацію вказаного злочинного плану. Для виконання вказаного злочинного плану ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_10 її платіжні та установчі реквізити для складення офіційних документів щодо нібито закупівлі електросилового кабелю та зразок підпису.

28 листопада 2024 року ФОП ОСОБА_8 , виконуючи замовлення ОСОБА_7 , на вантажному автомобілі марки «Ford», номерний знак НОМЕР_1 доставив до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» електросиловий кабель у кількості 435 метрів та надав усі необхідні товарно-супровідні документи.

Того ж дня, ОСОБА_6 , усвідомлюючи необхідність документального оприбуткування електросилового кабелю в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» під виглядом такого, що поставлений від ФОП ОСОБА_10 , знаючи про необхідність прийняття вказаного електросилового кабелю на баланс Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» комісією, члени якої не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_6 , доручив не встановленим на даний час в ході досудового розслідування підлеглим працівникам відділу господарського та інтендантського забезпечення скласти акт приймання товарно-матеріальних цінностей від 28 листопада 2024 року, забезпечити присутність членів комісії при прийнятті електросилового кабелю та підписання членами комісії цього акту. Згідно із вказаним актом, до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» надійшов кабель силовий АВБбШв 4*70-1 400 м.п. від ФОП ОСОБА_10 .

Після виконання вказаних дій, ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне витрачання коштів державного бюджету, використовуючи надані йому за посадою службові повноваження, достовірно знаючи, що ФОП ОСОБА_10 не поставляла жодного майна до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», особистим підписом затвердив вказаний акт та засвідчив його відтиском печатки Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», чим надав статусу офіційного документу.

У подальшому, ОСОБА_6 , у не встановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 24 листопада 2024 року, розуміючи, що для належного оприбуткування в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» електросилового кабелю нібито від ФОП ОСОБА_10 , який фактично був поставлений ФОП ОСОБА_8 на замовлення засудженого ОСОБА_7 , необхідно надати до бухгалтерського підрозділу установи товарно-супровідний документ від ФОП ОСОБА_10 , забезпечив знищення наданих ОСОБА_8 товарно-супровідних документів та складання накладної № 75 від імені ФОП ОСОБА_10 про нібито поставку нею до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» кабелю силового АВБбШв 4*70-1 400 м.п., де був проставлений підпис від імені ФОП ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_10 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений час, але не пізніше 28 листопада 2024 року, засвідчила вказану накладну № 75 відтиском своєї печатки фізичної особи - підприємця, надавши їй статусу офіційного документу, чим сприяла вчиненню кримінального правопорушення.

У подальшому, експедитор (з перевезення вантажів) відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» ОСОБА_11 , будучи необізнаною про злочинні плани ОСОБА_6 , поставила підпис у вказаній накладній про прийняття кабелю.

Після цього, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 11 грудня 2024 року, розуміючи, що для оплати грошових коштів Державною установою «Старобабанівська виправна колонія (№92)» на рахунок ФОП ОСОБА_10 за нібито поставку електросилового кабелю, який фактично був поставлений ФОП ОСОБА_8 на замовлення засудженого ОСОБА_7 , необхідно скласти відповідний договір поставки з додатками, забезпечив складення договору поставки № Гб-174 від 11 грудня 2024 року та специфікації до нього, в яких були проставлені підписи від імені ОСОБА_10 , після чого, діючи умисно та протиправно, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне витрачання коштів державного бюджету, використовуючи надані йому за посадою службові повноваження, достовірно знаючи, що ФОП ОСОБА_10 не поставляла жодного майна до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», в тому числі електросилового кабелю, особисто підписав вказаний договір та специфікацію до нього, засвідчив їх відтисками печатки Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», надавши статусу офіційного документу.

Підписані ОСОБА_6 , який тимчасово виконував обов`язки начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», та від імені ФОП ОСОБА_10 вказані вище документи із зазначеними в них завідомо неправдивими та недостовірними відомостями, стали підставою для здійснення перерахування 17 грудня 2024 року з банківського рахунку Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» на банківський рахунок ФОП ОСОБА_10 державних коштів в сумі 97 200 гривень, за поставку електросилового кабелю, який фактично ФОП ОСОБА_10 не поставляла, чим інтересам держави в особі Державна установа «Старобабанівська виправна колонія (№92)» завдано матеріальної шкоди на вказану суму.

За вказаних обставин т.в.о. начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, діючи спільно з ФОП ОСОБА_10 , при пособництві останньої, умисно здійснив розтрату грошових коштів на користь ФОП ОСОБА_10 , що призвело до спричинення інтересам держави в особі Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» матеріальної шкоди на загальну суму 97 200 гривень.

Разом з тим, цими ж діями, ОСОБА_6 , за пособництва ФОП ОСОБА_10 , здійснив видачу завідомо неправдивих офіційних документів акту приймання товарно-матеріальних цінностей від 28 листопада 2024 року про документальне виконання умов договору поставки № Гб-174 від 11 грудня 2024 року, договору поставки № Гб-174 від 11 грудня 2024 року та специфікації до нього від 11 грудня 2025 року із зазначеними завідомо неправдивими та недостовірними даними, внаслідок чого було здійснено перерахування 12 грудня 2024 року з банківського рахунку Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» на банківський рахунок ФОП ОСОБА_10 державних коштів в сумі 97 200 гривень за поставку електросилового кабелю, який фактично ФОП ОСОБА_10 до Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» не поставляла.

11 грудня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.191 КК України, привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, якщо вони вчинені у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, -

караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч.1 ст. 366 КК України, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів -

караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у

- повідомленні про підозру від 09 травня 2025 року;

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

-рапорті заступника начальника управління начальника відділу координації Управління внутрішньої безпеки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань;

-рапорті старшого оперуповноваженого в ОВС відділу координації Управління внутрішньої безпеки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_12 ;

- дорученні слідчого у порядку ст. 40,41 КАК України від 22 травня 2025 року;

-листі слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві, від 04 червня 2025 року;

- видатковій накладній № 1118 від 28 листопада 2024 року;

- видатковій накладнійй № 1119 від 28 листопада 2024 року;

- рахунку на оплату по замовленню № 1282 від 26 листопада 2024 року;

- платіжній інструкції від 26 листопада 2024 року;

- прибутковому касовому ордері № 306 від 26 листопада 2024 року;

- товарно транспортній накладній № Р1118 від 28 листопада 2024 року;

- пояснювальній записці ОСОБА_8 від 04 червня 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 06 червня 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 26 листопада 2025 року;

- накладній № 75 від 11 грудня 2024 року;

- договорі поставки № Гб-174 від 11 грудня 2024 року;

- специфікації до договору поставки № Гб-174 від 11 грудня 2024 року;

- акті приймання товарно-матеріальних цінностей від 28 листопада 2024 року;

- акті 12 від 31 грудня 2024 року;

- платіжній інструкції № 63 від 16 грудня 2024 року;

- протоколі обшуку від 09 вересня 2025 року;

- листі ТОВ «Електротехнічна компанія «Велес» та доданих до нього документах на десяти аркушах, в тому числі: видатковій накладній № 2681 від 28 листопада 2024 року, рахунку на оплату по замовленню № 4042 від 27 листопада 2024 року, договорі поставки № 2711/1ФСВ від 27 листопада 2024 року; видатковій накладній № ТІНУк112072 від 28 листопада 2024 року; рахунку-фактурі № ТІНУк236307 від 26 листопада 2024 року; договорі поставки № 2834-ТДУ від 21 жовтня 2022 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 05 листопада 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 15 жовтня 2025 року;

- вилученими документами під час обшуку 09 вересня 2025 року в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія № 92»;

- документальними матеріалами, наданими на запит ТОВ «ЕК Велес»;

- висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи складеному експертом Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 03 грудня 2025 року № 556/25-23;

- висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи складеному експертом Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 25 листопада 2025 року № 611/625/25-23;

- протоколі огляду предмету від 21 листопада 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 25 листопада 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 25 листопада 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_16 від 25 листопада 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_17 від 25 листопада 2025 року;

- протоколі опиту свідка ОСОБА_11 від 25 листопада 2025 року;

- наказі Віце-прем`єр-міністра з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України ОСОБА_18 «Про тимчасове виконання обов`язків»;

- Положенні про Державну установу «Старобабанівська виправна колонія (№92)»,

свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

11 грудня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.191 КК України, привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, якщо вони вчинені у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, -

караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч.1 ст. 366 КК України, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів -

караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обгрнтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Вищевказане корупційне кримінальне правопорушення було вчинене в умовах воєнного стану в Україні.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний, користуючись зв`язками, здобутими за час проходження державної служби особливого характеру, в тому числі серед працівників правоохоронних органів, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, через прохання чи погрози, або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи складеного експертом Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 03 грудня 2025 року № 556/25-23, документально не обґрунтовано перерахування Державною установою «Старобабанівська виправна колонія (№92)» на рахунок ФОП ОСОБА_10 грошових коштів за кабель на суму 97 200 гривень згідно договору поставки № Гб-174 від 11 грудня 2024 року, який фактично був поставлений Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» від ФОП ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи складеного експертом Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 25 листопада 2025 року № 611/625/25-23, в договорі Гб-174 від 11 грудня 2024 року, специфікації до цього договору підписи від імені покупця Державної установи «Старобабанівська колонія (№92)» виконані ОСОБА_6 , а підписи від імені постачальника ФОП ОСОБА_10 виконані не ОСОБА_10 , а іншою особою.

Таким чином, за результатами проведення судової експертизи встановлено факт підроблення офіційних документі, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Серед іншого, протиправна діяльність підозрюваного ОСОБА_6 була викрита згідно показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , частина з яких є підлеглими ОСОБА_6 , які надали викривальні показання щодо вчинення злочину.

Зокрема, згідно висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи складеного експертом Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 03 грудня 2025 року № 556/25-23, з урахуванням встановлених досудових розслідуванням обставин, а також з урахуванням показів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та відповідних документів підтверджено, що силовий кабель був поставлений Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» від ФОП ОСОБА_8 згідно з видатковою накладною від 28 листопада 2014 року № 1118 на суму 109 705 гривень.

Враховуючи викладене, підозрюваний може незаконно впливати на свідків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів, зміни раніше наданих показів або відмови від їх надання з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності за вчинення корупційного кримінального правопорушення в умовах воєнного стану в України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, органом досудового розслідування, доведено належними, допустимими, достовірними доказами наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та що інший більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного і запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно п.п.1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею з дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Враховуючи, що під час судового розгляду встановлені обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_19 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності, цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 84, 92, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 309, 369 - 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 травня 2025 року за № 0001903, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком на 60 днів, до 10 лютого 2026 року включно.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора, слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження від 20 травня 2025 року за № 0001903, слідчого судді та суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, де він проживає м. Умань Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утриматись від спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 без присутності слідчого/прокурора;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

В період дії воєнного стану на території України дозволити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після сигналу «Повітряна тривога», під час повітряної тривоги і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручити Уманському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Копію ухвали направити до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області та вручити слідчому, прокурору, захиснику та підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м Києві.

Повний текст ухвали складений 15 грудня 2025 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1