ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 06 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 07 липня 2025 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.130, ч.3 ст.365 КК України.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що заява ОСОБА_6 не містить достатніх відомостей про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст. 11 КК України, відповідно до якої злочином є передбачене Кримінальним Кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу повністю.

Вказує, що дана ухвала підлягає скасуванню в зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотного порушення вимог КПК України та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Разом з цим, в поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_6 , просить проводити судовий розгляд за його відсутності.

Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Частина 7 ст. 214 КПК України передбачає, що якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Положення ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді є бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

З матеріалів провадження вбачається, що 07.07.2025 року ОСОБА_6 направлено до СУ ГУНП в Полтавській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 130, ч. 3 ст. 365 КК України.

Оскільки, відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не були внесені і досудове розслідування не розпочате, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП в Полтавській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 130, ч. 3 ст. 365 КК України за його заявою від 07.07.2025 року.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 , зазначивши, що в заяві відсутні відомості, які б свідчили про наявність події кримінального правопорушення відповідно до статті 11 КК України, в зв`язку з чим скарга не підлягає до задоволення, а відомості- внесенню до ЄРДР.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, з урахуванням викладеного, заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення працівниками суду і правоохоронних органів України за вказівкою членів агенції «Делла-Центр» дій, які полягають в незакінченому замаху на вчинення умисного зараження ОСОБА_6 вірусом імунодефіциту людини, що є небезпечним для його життя, способом підбурення адвокатом-представником у цивільній справі позивачів, заражених на ВІЧ, на умисне зараження його вірусом імунодефіциту людини по мотиву помсти способом уколу шприцем з голкою і кров`ю зараженою на ВІЧ позивача, вчинене в період 2008-2009 років в приміському потязі «Гребінка-Полтава» в Полтавській області.

За такого, відсутні підстави для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_6 .

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 06 серпня 2025 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4