Номер провадження: 11-сс/813/2000/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2025, якою повернуто скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2025, повернуто скаргу представника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на бездіяльність посадових осіб ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана після закінчення строку на оскарження бездіяльності слідчого та поважних причин пропуску встановленого стоку представником не наведено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу слідчого судді постановлено з грубим порушенням норм процесуального права.

Доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 не був повідомлений належним чином про закриття справи та не внесення справи в ЄРД, у зв?язку з чим було подано адвокатський запит задля отримання повної інформації про результати розгляду матеріалів. 18.08.2025 року було отримано довідку №45159-2025 від 04.06.2025 року про результати розгляду матеріалів. Також Начальник ВП-4 ОРУП-1 ГУНІ в Одеській області в своїй відповіді зазначив, що заявника було проінформовано з прийнятим рішення 04.06.2025 року за №45276-2025, але за місцем проживання ОСОБА_6 працівники поліції не з`являлися, а також телефонних дзвінків від них стосовно його звернень та інформації про прийняте рішення ОСОБА_6 не отримував.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою поновити пропущений процесуальний строк на подання скарги щодо бездіяльності органів досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР України після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язати керівника органу досудового розслідування ГУНП в Одеській області Одеське районне управління №1 ВП №4, внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 125, 126, 129, 161, 153, п.1 та п.2 статті 15 ККУ України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 09.05.2025 року, та надати ОСОБА_6 відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань .

Відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд проведено без участі апелянта, оскільки останній будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, судове рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що 09.05.2025 року ОСОБА_6 було подано до ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 125, 126, 129 та 161 ККУ.

В подальшому 28 серпня 2025 року була подана скарга до Київського районного суду міста Одеси. 01.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду виніс Ухвалу про повернення скарги разом з додатками у зв`язку з пропущенням строку на оскарження щодо бездіяльності органів досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР України.

15.09.2025 року адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою, відповідно до якої просить суд зобов`язати керівника органу досудового розслідування відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 125, 126, 129, 161, 153, п. 1 та п. 2 статті 15 ККУ України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 09.05.2025 року, та надати ОСОБА_6 відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на подання скарги адвокат ОСОБА_7 посилається на час листування, та отримання відповіді на адвокатський запит 18.08.2025 року, проте в мотивувальній частині скарги не обґрунтовано належним чином причини пропуску строку оскарження бездіяльності посадових осіб ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, які б вважалися поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 214 КПК України процесуальний строк у даному конкретному випадку слід рахувати з 10.05.2025 (09.05.2025 + 24 години = 30.05.2025), тобто з наступного дня, коли треба було вчинити дію. В період з 10.05.2025 по 20.05.2025 включно зацікавлена сторона мала подати скаргу.

Таким чином строк подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора закінчувався 20.05.2025.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавиться провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, адвокат ОСОБА_7 не зазначив, які поважні причини заважали йому або його довірителю в десятиденний строк в період з 10.05.2025 по 20.05.2025 звернутися зі скаргою до слідчого судді.

Перший адвокатський запит був спрямований до правоохоронного органу через три місяці з дня подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, що не свідчить про те, що зацікавлена сторона протягом цього строку не цікавилася провадженням у справі з розумним інтервалом.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява №72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладений в постанові від 21.01.2016 року у справі №5-259кс15, згідно якого правило дотримання процесуального строку для подання скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи, в яких порушуються відповідні питання, розглядалися впродовж розумного часу, не змушували органи влади та інші зацікавлені особи перебувати у стані невизначеності. Процесуальним Законом потенціальному заявнику встановлюється достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу. Процесуальні строки чітко окреслюють часові межі, після закінчення якого контрольна функція Суду не здійснюється.

Також виходячи з принципу «юридичної визначеності», згідно якого, як про це зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 29.10.1999 у справі Брумареску проти Румунії, від 19.02.2009 у справі Христов проти України остаточне рішення, що набрало законної сили (за аналогією вказана у скарзі бездіяльність вважається правомірною, оскільки протягом встановленого процесуального строку її не було визнано неправомірною ухвалою слідчого судді), не може ставиться під сумнів. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду рішення лише з однією метою домагатися повторно розгляду справи та винесення нового рішення. У даному випадку контрольну функцію суду не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмету спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомій непереборні обставини.

При цьому слід наголосити, що заявник, чи його представник не позбавлені права на повторну подачу до правоохоронного органу заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновки слідчого судді повністю підтверджуються матеріалами судового провадження, а доводи апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає прийняте слідчим суддею рішення є таким, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи до уваги наведене, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2025, якою повернуто скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4