Провадження № 1-кс/204/18/26
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС відділу УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 345 України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000680 від 28.11.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 345 КК України. Законом України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій. Згідно з приписами ст. 4 Закону України «Про оборону України», у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни. Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі. З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни. 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022 та який згідно указів Президента України в подальшому неодноразово продовжувався, в тому числі станом на момент вчинення злочину. Поряд з цим, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», а також відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснюється оповіщення громадян, які призиваються на військову службу, а також згідно з вимогою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1/40/3964 від 02 травня 2023 року здійснюється оповіщення громадян, які ухиляються від призову на військову службу та ігнорують виконання військового обов`язку. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України. Військова частина НОМЕР_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та являє собою ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.10.2024 №88 майора ОСОБА_6 призначено на посаду оперативного чергового відділення оперативних чергових Військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.10.2025 №40-РС солдата ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти охорони Військової служби правопорядку Військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 17.08.2025 №30-РС солдата ОСОБА_8 призначено на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти охорони Військової служби правопорядку Військової частини НОМЕР_1 . Згідно Бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_5 № 1024дск від 27.11.2025 стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти охорони Військової служби правопорядку Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_7 , залучено до охорони та оборони військового містечка № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) у складі групи охорони сектору № 1 ВМ № 13. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах. Згідно аб. 3 ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», основними завданнями Служби правопорядку є: участь в охороні військових об`єктів та забезпеченні громадського порядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових містечках, на вулицях і в громадських місцях. Відповідно до п. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань надається право: перевіряти у військовослужбовців і військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, а на території військових частин (військових об`єктів) також в інших осіб документи, що посвідчують їх особу, та інші документи, необхідні для з`ясування питань, що належать до компетенції Служби правопорядку, а також у разі підозри їх у вчиненні кримінальних чи інших правопорушень. Відповідно ч. 1 ст. 2 до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Згідно Правил пропускного режиму Військової частини НОМЕР_1 , пропускний режим на територію військової частини передбачає: забезпечення загального порядку пропуску через КПП на вхід (вихід), в?їзд (виїзд) на адміністративно-господарську територію військової частини, а також введення системи постійних, тимчасових і одноразових перепусток. Адміністративно-господарча територія Військової частини НОМЕР_1 - огороджена територія залізобетонними плитами, на якій розміщено штаб управління військової частини в якому розміщено режимні та службові приміщення, гауптвахта, вартове приміщення, стоянка автомобільної техніки та контрольно-пропускний пункт військової частини. В особливий період пропускний режим у військовій частині посилюється за окремим рішенням командира військової частини. Здійснення пропускного режиму покладається на оперативного чергового. В процесі чергування оперативний черговий здійснює постійний контроль за діями помічника оперативного чергового та чергового КП з питань пропускного режиму, координує їх діяльність в межах Інструкції, керуючись у своїй діяльності вимогами даної Інструкції та ст.ст. 303-307 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. У разі незаконного проникнення або намагання проникнути на територію Військової частини НОМЕР_1 , порушення встановленого порядку пропускного режиму, виявлення в особи вогнепальної, холодної зброї особовий склад чергової зміни КІП має право затримати таких осіб із подальшою передачею їх відповідним правоохоронним органам ГУ НП в Дніпропетровській області про що повідомити працівників військової контррозвідки при СБ України в Дніпропетровській області. Вхід та вихід, в?їзд та виїзд на Адміністративно-господарчу територію Військової частини НОМЕР_1 проводиться в такому порядку: військовослужбовці а також інші громадяни що прибувають пропускаються за одноразовими перепустками. Під час виходу з території відвідувач зобов`язаний здати перепустку з відповідною позначкою завіреною посадовою особою у якої був відвідувач. Одноразові перепустки для входу (виходу), в?їзду (виїзду) на Адміністративно-господарчу територію виписуються та підписуються черговим КПП. Категорично забороняється самовільне безконтрольне перебування сторонніх осіб на території військової частини, їх тимчасове перебування у службових приміщеннях одноосібно. Відповідальність за безконтрольне перебування на території військової частини відвідувачів покладається на службових осіб, до яких вони прибули. Відповідно до Інструкції черговому контрольно-пропускного пункту Військової частини НОМЕР_1 , під час виходу з території, відвідувачі зобов`язані здати перепустку черговому КПП з відповідною позначкою завіреною посадовою особою у якої перебував відвідувач. У разі незаконного проникнення або намагання покинути особи на територію військової частини, порушення встановленого порядку пропускного режиму, виявлення в особи вогнепальної та холодної зброї, боєприпасів, чергова зміна має право затримати таких осіб із подальшою передачею їх оперативному черговому або представникам правоохоронних органів про що також повідомляти працівників військової контррозвідки. Під час затримання таких осіб та з метою недопущення порушення пропускного режиму, збереження життя та здоров`я особового складу, запобігання спричинення тяжких наслідків особовому складу, черговій зміні дозволяється застосовувати наявні спеціальні засоби у відповідності до вимог нормативно-правових документів. В свою чергу, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , приблизно о 13 год. 20 хв. 28.11.2025 року, перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_5 частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» та Правил пропускного режиму Військової частини НОМЕР_1 , вчинили дії направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період. Так, приблизно у період з 13 год. 20 хв. по 13 год. 30 хв. 28.11.2025 ОСОБА_9 , перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_5 частини НОМЕР_1 , наблизився до приміщення контрольно-пропускного пункту №1 Військової частини НОМЕР_1 , з метою залишення території військової частини. В свою чергу, на виконання Правил пропускного режиму Військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з необхідність отримання перепустки з відповідною позначкою завіреною посадовою особою у якої перебував відвідувач, оперативний черговий відділення оперативних чергових штабу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 про необхідність надання йому відповідних документів. Після чого, ОСОБА_9 в супереч Правилам пропускного режиму Військової частини НОМЕР_1 та в порушення вимог Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», вчинив дії спрямовані на самовільне залишення території військової частини, шляхом перелізання через паркан вказаної військової частини. В подальшому, у зв`язку з незаконним намагання покинути особою територію військової частини, на порушення встановленого порядку пропускного режиму, оперативний черговий відділення оперативних чергових штабу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , надав команду на затримання ОСОБА_9 . Після чого, оперативний черговий відділення оперативних чергових штабу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , а також військовослужбовці Військової служби правопорядку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які відповідно до Бойового розпорядження № 1024дск від 27.11.2025, здійснювали охорону території Військової частини НОМЕР_1 , почали вживати заходи спрямовані на недопущення самовільного залишення території Військової частини ОСОБА_9 та подальше його затримання. В свою чергу, в супереч законним вимогам військовослужбовців Військової служби правопорядку, ОСОБА_9 , продовжив вчиняти дії спрямовані на залишення території військової частини, зокрема застосовував до військовослужбовців Військової служби правопорядку фізичну силу шляхом завдання ударів руками в область голови та тулубу останніх та в подальшому застосував спеціальний засіб балон з газом сльозогінної дії. В подальшому на територію військової частини НОМЕР_1 зі сторони АДРЕСА_1 , прибули ОСОБА_3 , та ОСОБА_10 та інші невстановлені особи, які діяли за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та вчинили спробу незаконного проникнення на територію Військової частини НОМЕР_1 , шляхом перелізання паркану з метою допомогли ОСОБА_9 самовільно залишити територію Військової частини НОМЕР_1 . Так, перебуваючи на паркані Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та інші невстановлені особи, які діяли за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , вчиняли дії направленні на самовільне залишення території військової частини ОСОБА_9 , а саме здійснювали застосування фізичної сили по відношенню до працівників військової служби правопорядку. В подальшому ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, в порушення Правил пропускного режиму Військової частини НОМЕР_1 та законним вимогам військовослужбовців Військової служби правопорядку, самовільно залишив територію Військової частини НОМЕР_1 та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 військовослужбовець оперативний черговий відділення оперативних чергових Військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_6 отримав хімічний опік кон`юнктиви лівого ока легкого ступеня та слизової оболонки ротової порожнини, який спричинено від місцевої дії їдкої речовини, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 військовослужбовець стрілець групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти охорони Військової служби правопорядку Військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 отримав хімічний опік обох очей, який спричинено від місцевої дії їдкої речовини що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. Таким, чином ОСОБА_3 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб; умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

23 грудня 2025 року громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 345 КК України. Підозра ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України, у повній мірі обґрунтовується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, зокрема: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000680 від 28.11.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 28.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 28.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 28.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28.11.2025; протоколом пред`явленням особи ОСОБА_3 для впізнання за фотознімками від 28.11.2025; протоколом пред`явленням особи ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками від 28.11.2025; протоколом пред`явленням особи ОСОБА_9 для впізнання за фотознімками від 28.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.12.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.12.2025; висновком експерта № 3579е/752 за результатами проведення судово-медичної експертизи; висновком експерта № 3580е/753 за результатами проведення судово-медичної експертизи; протоколом огляду флеш-носія з відеозаписом від 01.12.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності. Відповідно до ч. 6 ст. 176, ст. 183 КПК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 є винятковим та вбачається єдиним можливим запобіжним заходом, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, та у вчиненні нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади. Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів та інших підозрюваних у зазначеному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_3 незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_3 з правом внесення застави, не є доцільним та можливим, оскільки обставини злочину, у вчиненні якого останній об`єктивно підозрюється, свідчать про нехтування ним встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином він, у разі обрання інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, віднесеться до вимог та обмежень запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, та зможе перешкоджати виконанню процесуальних рішень, взагалі не виконувати покладених на нього обов`язків, переховувати від слідства і суду, продовжити злочину діяльність, здійснити незаконний вплив на підозрюваних та свідків. Слід зазначити, що інкриміновані кримінальні правопорушення, злочину проти основ національної безпеки України та проти авторитету органів державної влади будуть викликати значний суспільний резонанс, у тому числі, можуть освітлювались у різних засобах масової інформації. Обрання ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його належну процесуальну поведінку, враховуючи всі встановлені під час досудового розслідування обставини його особистості, а також беручи до уваги резонансність події та її подальший широкий розголос в суспільстві. Вищевикладені обставини свідчать про те, що безальтернативне тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 є єдиними запобіжним заходом, який здатен запобігти вказаним ризикам. Враховуючи вагомість наявних доказів, тяжкість злочину та суворість покарання, а саме те, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також враховуючи, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що ухвалу про дозвіл на затримання виконано не було.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

За приписами ст. 187 КПК України, слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик.

Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

У разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Слідчим в ОВС відділу УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 30 грудня 2025 року до суду було подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За результатами розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, слідчою суддею ОСОБА_1 5 січня 2026 року було винесено ухвалу, якою надано слідчому в ОВС відділу УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_3 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, вищезазначена ухвала слідчого судді від 5 січня 2026 року щодо затримання ОСОБА_3 для участі у розгляді клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і не була виконана.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У той же час, Законом встановлена імперативна норма щодо обов`язкової участі підозрюваного у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, що в свою чергу унеможливлює розгляд клопотання без обов`язкової участі підозрюваного.

У ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим всупереч вищевказаним нормам Закону не було забезпечено явку у судове засідання підозрюваного ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, приймаючи до уваги скорочені строки розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись загальними засадами кримінального провадження, а саме, принципом забезпечення права на захист, принципом змагальності сторін, принципами диспозитивності та рівності, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого в ОВС відділу УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 219 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС відділу УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 345 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1