Cправа №991/8656/25
Провадження №11-сс/991/699/25
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) від 24 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей про кримінальне правопорушення.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

Посилається на таке.

У порушення вимог ст. 2, 9, 370 КПК України слідчий суддя не дотримався вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, приписів інших актів законодавства.

Оскаржуване рішення не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, адже слідчим суддею не вчинені процесуальні дії, спрямовані на це.

Чинні процесуальні норми законодавства, зокрема пп. 2 п. 1, пп. 7 п. 2 розділу II Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Цей обов`язок не вимагає від слідчого або прокурора оцінки такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення, що підтверджується імперативними приписами ч. 4 ст. 214 КПК України.

Слідчим суддею під час розгляду скарги не взято до уваги положення ч. 4 ст. 214 КПК України, абз. 24 пп. 1.1 п. 1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17), що свідчить про неповне та необ`єктивне з`ясування всіх обставин.

Враховуючи стадію кримінального провадження та питання, що вирішуються під час розгляду зазначеного виду скарги, оцінка у процесуальних рішеннях слідчого судді фактичних обставин є неприпустимою.

Ухвала постановлена незаконним складом суду за відсутності секретаря судового засідання, технічних записів фіксування судового засідання та належним чином засвідченого журналу судового засідання від 24.10.2025, за фактичної відсутності матеріалів справи № 991/8656/25.

Просить ухвалу слідчого судді ВАКС від 24.10.2025 скасувати та постановити нову, якою визнати незаконною бездіяльність заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_6 , що полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР; зобов`язати заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_6 внести відомості до ЄРДР за заявою від 16.08.2025 про вчинення щодо ОСОБА_5 ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які мають ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 15, ст. 26, ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 182, ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 190, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 400-1 КК України.

У судове засідання прокурор САП, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив.

Згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, а тому апеляційна скарга розглядається без участі вказаної особи.

На підставі ч. 3 ст. 330 КПК України ОСОБА_5 видалено із зали судових засідань у зв`язку із повторним порушенням порядку у залі судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, поданої ОСОБА_5 .

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

16.08.2025 на ім`я заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_6 ОСОБА_5 подав заяву (повідомлення) про вчинення щодо нього кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 15, ст. 26, 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 182, ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 400-1 КК України. У заяві посилався на те, що суддею Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_7 ухвалено незаконне та замовне рішення від 19.11.2019 у справі № 753/11845/18, яке не підписано суддею та не відправлено до Єдиного державного реєстру судових рішень у день його ухвалення, а відправлено заднім числом, 21.11.2019, невідомою службовою особою, яка має право доступу до АСДС, що має ознаки незаконного втручання в роботу АСДС, оскільки невідомо хто зазначив «позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково… Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України». Вказане рішення надіслано до ЄДРСР заднім числом, у якому зазначено «Категорія справи 753/11845/18 Цивільні справи (до 01.01.2019); Позовне провадження; Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу», що взагалі не має жодного відношення до суті зазначеного спору, в рішенні відсутній підпис судді, не зазначено про дату набрання законної сили, а тому це рішення не набрало законної сили та є підробленим. Суддя ОСОБА_7 не мала жодних законних повноважень ухвалювати вказане рішення, оскільки ДТП мала місце в Деснянському районі м. Києва, а позивач діяв на підставі фіктивного позову, копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р. (Категорія 2) Серія А 156100 з датою видачі «30 жовтня 192 р.», які мають очевидні ознаки підроблення документів. Своїми умисними діями, які виразились у складанні завідомо підроблених документів (рішення від 19.11.2019, виконавчий лист від 17.08.2022) та використанні завідомо підроблених документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, суддя вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3, 4 ст. 358 КК України. Підроблення вказаних судових рішень було вчинено з метою їх подальшого використання для незаконного заволодіння майном ОСОБА_5 в процедурі розгляду судової справи шляхом отримання грошових коштів на користь ОСОБА_8 . Окрім того, суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_7 , діючи у змові з ОСОБА_8 , оформила «на папері» недійсний виконавчий лист від 17 серпня 2022 року, який має очевидні ознаки підроблення документів, використання підроблених документів тощо, не відповідає вимогам до виконавчого документа, визначеним Законом України «Про виконавче провадження», не є оригіналом цього виконавчого документа та який не зареєстровано в АСДС. Начальником Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві ОСОБА_9 та його заступниками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було оформлено виконавче провадження ВП 69804911 із виконання недійсного виконавчого листа від 17.08.2022, який має очевидні ознаки підроблення документів, використання підроблених документів тощо, який не зареєстровано в АСДС без КЕП щодо цього рішення.

21.08.2025 ОСОБА_5 стало відомо, що відомості про кримінальні правопорушення, вказані у його заяві, не внесено до ЄРДР.

ОСОБА_5 у порядку ст. 303 КПК України до ВАКС подано скаргу на бездіяльність заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_6 .

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов таких висновків: у заяві, як і в скарзі від 25.08.2025, не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень; заявник не наводить об`єктивних даних, які б підтверджували зазначені ним відомості, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних (злочинних) діянь, надаючи суб`єктивну оцінку правомірності тих чи інших дій, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону України про кримінальну відповідальність; орган досудового розслідування позбавлений можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності в діяннях особи складу злочину (злочинів).

Вказані висновки слідчого судді відповідають положенням закону та встановленим обставинам.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У ЄРДР відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, провадження № 51-4229км20, дійшов висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їхнього змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, із яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Відтак, внесенню до ЄРДР підлягають не всі заяви про вчинення кримінальних правопорушень, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення саме кримінального правопорушення, тобто внесенню відомостей передує перевірка таких щодо наявності обставин, що свідчать про склад того чи іншого кримінального правопорушення.

Тому помилковим є твердження апеляційної скарги про наявність безальтернативного обов`язку у слідчого/прокурора невідкладно внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, без попередньої оцінки поданої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 та від 24.04.2019 у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов до висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відтак, безпідставним є покликання апеляційної скарги на те, що враховуючи стадію кримінального провадження та питання, що вирішуються під час розгляду зазначеного виду скарги, неприпустимою є оцінка слідчим суддею фактичних обставин.

У заяві про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 зазначив, що суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом втручання в діяльність судових органів та здійснення тиску на суд для ухвалення рішення неналежним складом суду, визначеного в результаті незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, розглянула справу за позовом ОСОБА_8 , прийнявши рішення у справі № 753/11845/18 на користь ОСОБА_8 з істотним порушенням процесуальних норм, зокрема з порушенням правил підсудності, з безпідставним звільненням позивача від сплати судового збору тощо. Окрім того, він вважає, що у рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2019, у виконавчому листі від 17.08.2022 та у виконавчому провадженні № 69804911 убачаються ознаки підроблення документів та використання таких документів.

Однак обставин, які б підтверджували вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 15, ст. 26, 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 182, ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 400-1 КК України, ОСОБА_5 не вказано.

Тому, розглядаючи скаргу ОСОБА_5 , слідчий суддя, встановивши відсутність відомостей, які могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, дійшов правильного висновку, що заявник не наводить об`єктивних даних, які б підтверджували зазначені ним відомості, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних (злочинних) діянь, надаючи суб`єктивну оцінку правомірності тих чи інших дій, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційна скарга не містить доводів, які спростовують вказаний висновок слідчого судді.

Згідно з положеннями ст. 126, 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

У рішенні Конституційного Суду України № 19-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) визначено, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відтак, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин, може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність судді, що передбачають ст. 126, 129 Конституції України.

Для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, який пов`язаний зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Враховуючи, що ОСОБА_5 не наведено у скарзі достатніх даних про кримінальні правопорушення для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, викладені ним обставини та доводи зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді, тому відсутні підстави вважати, що слідчий суддя, відмовивши у задоволенні його скарги, порушив вимоги чинного законодавства та допустив неповноту судового розгляду.

Посилання ОСОБА_5 на незаконність складу суду та постановлення ухвали за відсутності секретаря судового засідання, технічних записів фіксування судового засідання та належним чином засвідченого журналу судового засідання від 24.10.2025, за фактичної відсутності матеріалів справи № 991/8656/25 спростовуються матеріалами провадження.

Так, 25.08.2025 до ВАКС надійшла вищевказана скарга ОСОБА_5 . Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 25.08.2025 слідчим суддею визначено ОСОБА_12 . У подальшому ухвалою слідчого судді від 13.10.2025 заявлений ОСОБА_5 відвід слідчому судді ОСОБА_12 визнано необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Також, ухвалою слідчого судді від 24.10.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід секретаря судового засідання. Вказане, зокрема, підтверджується відомостями, що містяться у технічних записах фіксування судового засідання та журналах судових засідань.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відтак, оскільки судами повинні враховуватись лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, посилання апеляційної скарги на Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) є безпідставним.

Інших конкретних доводів щодо можливої невідповідності ухвали вимогам ст. 370 КПК України апеляційна скарга не містить.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Із огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 жовтня 2025 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3