Провадження № 1-кс/727/2886/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових рішень №0004305 від 12.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна.

Посилається на те, що ОСОБА_4 , використовуючи службове становище проректора з наукової роботи Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку (ДУІТЗ), за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також іншими невстановленими органом досудового розслідування особами з числа працівників Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку, налагодили протиправну схему систематичного отримання неправомірної вигоди від осіб, які бажали вступити до аспірантури університету. Не пізніше 26 квітня 2024 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , досягнуто попередньої домовленості щодо підшукування кандидатів до аспірантури, визначення розміру неправомірної вигоди та порядку її одержання. У свою чергу, ОСОБА_6 , виконуючи роль посередника, підшукав п`ятьох осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яким повідомив умови надання неправомірної вигоди та отримав їхню згоду. За результатами проведення вступних випробувань, відповідно до протоколу №2 засідання приймальної комісії Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку від 24 вересня 2024 року, приймальною комісією, заступником голови якої виступала ОСОБА_4 , ухвалено рішення рекомендувати до зарахування до аспірантури за очною (денною) формою навчання ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 . На підставі вказаного рішення наказом ДУІТЗ №01-13-19 від 27 вересня 2024 року зазначених осіб зараховано аспірантами за рахунок коштів державного бюджету із призначенням щомісячної академічної стипендії.

27 вересня 2024 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про отримання всієї суми неправомірної вигоди 22 500 дол. США, з яких 20 000 дол. США були призначені ОСОБА_4 . Вказані кошти ОСОБА_4 отримала 04 жовтня 2024 року під час особистої зустрічі із ОСОБА_12 у ТЦ «Магелан» у місті Києві.

Крім того, після зарахування аспірантів, ОСОБА_6 отримав від них стипендіальні банківські картки, за допомогою яких у період з грудня 2024 року по травень 2025 року здійснив зняття готівкових коштів на загальну суму 285 900 грн., які в подальшому були розподілені між усіма співучасниками.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, використовуючи службове становище, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 одержали неправомірну вигоду у загальному розмірі 1 213 354 грн. 50 коп. за вчинення дій в інтересах третіх осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , пов`язаних із забезпеченням їх вступу, зарахування та подальшого безперешкодного навчання в аспірантурі ДУІТЗ.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до облікових реєстрів МВС, встановлено що у приватній власності підозрюваного ОСОБА_6 перебуває транспортний засіб - Volkswagen Tiguan, реєстраційний номерний знак - НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 .

Просить накласти арешт на автомобіль марки Volkswagen Tiguan, реєстраційний номерний знак - НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , що належить підозрюваному ОСОБА_6 , у вигляді заборони його відчуження та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не викликався, що у відповідності до ч.2 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 12.12.2024р. до ЄРДР внесено відомості №0004305 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

14.10.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.

Відповідно до облікових реєстрів МВС, встановлено що у приватній власності підозрюваного ОСОБА_6 перебуває транспортний засіб - Volkswagen Tiguan, реєстраційний номерний знак - НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 .

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину відповідальність за який передбачає можливу конфіскацію майна, тому слід накласти арешт на вищевказане нерухоме майно, яке йому належить.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З урахуванням встановлених по кримінальному провадженню обставин, приходжу до висновку, що для забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, слід накласти арешт на транспортний засіб марки Volkswagen Tiguan, реєстраційний номерний знак - НОМЕР_1 , у вигляду заборони його відчуження та розпорядження, задовольнивши клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки Volkswagen Tiguan, реєстраційний номерний знак - НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 у вигляду заборони його відчуження та розпорядження, з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1