УХВАЛА

Іменем України

17.12.2025 Справа №607/26188/25 Провадження №1-кс/607/7394/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власниці майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001630 від 27.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИЛА:

16.12.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001630 від 27.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У поданому клопотанні заявниця вказала, що ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.10.2025 накладений арешт на майно, а саме на мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi 13».

Власницею зазначеного арештованого майна є ОСОБА_3 .

Заявниця зазначила, що на даний час відпала потреба у перебуванні даного майна під арештом.

За таких підстав ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчої судді від 03.10.2025 на належне їй майно.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, не з`явилася. Попередньо подала заяву про здійснення судового розгляду без її участі. Також вказала, що заперечує проти задоволення клопотання, оскільки з арештованим майном проведені ще не всі слідчі дії та існує необхідність у проведенні судової товарознавчої експертизи.

Указане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши заявницю, дослідивши зміст клопотання, слідча суддя дійшла висновку, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду.

Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на власника майна. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Викладене свідчить про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. При цьому саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба.

Поряд з цим згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України на слідчого, прокурора покладено лише доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не доведення наявності підстав для подальшого перебування майна під арештом у разі його накладення.

Так, ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.10.2025 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001630 від 27.09.2025 накладений арешт на майно, а саме на мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi 13».

Власницею зазначеного арештованого майна указана ОСОБА_3 .

Так, у поданому клопотанні ОСОБА_3 просила скасувати арешт, накладений на належне їй майно, з тих підстав, що відпала потреба у перебуванні даного майна під арештом.

Частини 1, 2 ст. 84 КПК України визначають, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Також за змістом ст. 26, 42, 64-2, 174 КПК України саме власник майна має довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, і при цьому останній користується правами, передбаченими для підозрюваного в частині, що стосуються арешту майна.

Разом з тим належні та достатні докази, які б підтверджували, що у кримінальному провадженні № 0001630 від 27.09.2025 з телефоном торговельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi 13» проведені усі необхідні слідчі дії і що у накладенні арешту на таке майно відпала потреба, заявниця слідчій судді не надала.

Натомість прокурор, заперечуючи проти задоволення клопотання, зазначила про необхідність проведення ряду слідчих дій, зокрема проведення судової товарознавчої експертизи.

Відтак власниця майна не довела, що арешт на належне їй майно був накладений необґрунтовано та/або що в подальшій дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

За таких підстав слідча суддя доходить висновку, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

При цьому слідча суддя роз`яснює заявниці її право повторно звернутись із клопотанням про скасування арешту майна після того, як відпаде потреба у його арешті.

Керуючись ст. 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У клопотанні ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001630 від 27.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1