Справа № 355/2626/25
Провадження № 1-кс/355/21/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання старшого слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0002639, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть питання. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Обґрунтування щодо підставності арешту майна.

30 грудня 2025 року до слідчої судді Баришівського районного суду Київської області надійшло означене клопотання про накладення арешту на майно у порядку ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (надалі також КПК України).

За доводами означеного клопотання, слідчим відділом Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002639 від 22.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2. ст.317, ч. 3 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що співробітниками ВКП Броварського РУП ГУНП в Київській області спільно з ГУ «Д» ДЗНД СБ України отримано оперативну інформацію щодо незаконного виготовлення та зберігання наркотичного засобу «марихуани» роду конопель групою осіб, на території приватного домоволодіння, розташованого у Броварському районі Київської області, а саме в садовому товаристві «Родзинка», вул. Польова, буд. №5, в підвальних приміщеннях. Згідно отриманих даних, у спеціально облаштованому приміщенні зазначеного домоволодіння групою осіб здійснюється вирощування марихуани (близько 200 (двісті) кущів) та зберігання готової наркотичної речовини (45-50 кг), а також за вказаною адресою знаходиться спеціальне обладнання та речовини, що використовуються для вирощування нарковмісних рослин за технологією «метод гідропоніки». Виготовлені наркотичні засоби у подальшому збуваються на території Київської області та України.

Крім цього, група осіб, за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи лабораторне обладнання, яке попередньо придбано у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, обладнавши у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , лабораторію з вирощування рослин конопель, виготовляли, а саме: зрізали листя рослин, після чого їх висушували та подрібнювали, впродовж періоду часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який зберігали за вказаною адресою з метою збуту. А також, вказана група осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, переслідуючи мету отримання прибутку, за рахунок незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, незаконно утримували місце для незаконного виготовлення та виробництва наркотичного засобу, із залученням неповнолітнього, за наступних обставин: так, реалізуючи свій злочинний план, за невстановлених слідством обставин діючи всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, використовуючи лабораторне обладнання, а саме: електричні прилади (LED-фітосвітильники, вентилятори, кондиціонери, осушувач повітря), прилади системи вентиляції, шланги для поливу, вугільні фільтри, які попередньо придбали у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, обладнали за адресою: АДРЕСА_1 , лабораторію з вирощування рослин конопель.

В установленому законом порядку, в період часу з 06 години 16 хвилин 23.12.2025 до 08 години 20 хвилин 23.12.2025, на підставі ухвали слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 12.12.2025 у справі № 355/2626/25, проведено обшук житлової квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної часткової власності 3/20 належить ОСОБА_5 та на праві спільної часткової власності 3/20 належить ОСОБА_6 , в якій зареєстровано ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , де виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «iPhone Хs» серійний номер DNPXDDSXKPFP,

Imel: НОМЕР_1 , Imel 2: НОМЕР_2 без сім-карти, в корпусі чорного кольору, належного ОСОБА_7 , який поміщено до сейф пакету;

- мобільний телефон марки «iPhone 15» серійний номер НОМЕР_3 , Imel: НОМЕР_4 , Imel 2: НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 , в корпусі чорного кольору, в прозорому чохлі, належного ОСОБА_7 , який поміщено до сейф пакету.

Постановою слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області від 23.12.2025 вказані речі та предмети визнано речовими доказами.

23.12.2025, в установленому законом порядку, згідно ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2. ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

Заявником у поданому клопотанні обґрунтовується необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно тим, що в ході обшуку в рамках кримінального провадження №0002639 від 22.11.2024 на тимчасово вилученому майні може міститись інформація з приводу вчиненого кримінального правопорушення та осіб, причетних до його вчинення, а також таке майно може мати суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження та прийняття процесуального рішення в ньому, а також є необхідність призначити відповідні експертні дослідження, зокрема, комп`ютерно-технічну експертизу, є необхідність зберегти речовий доказ, не допустити його приховування, пошкодження, псування та знищення, настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

2. Участь сторін кримінального провадження. Позиція щодо заявленого клопотання.

Прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 подана заява про розгляд клопотання про накладення арешту на майно без його участі, просить задовольнити подане клопотання в повному обсязі.

Власник майна, щодо арешту якого заявлено клопотання, повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився.

3. Правове регулювання питання арешту майна у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 167 КПК України:

- тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення;

- тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно із ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку та огляду.

Підстави, порядок, завдання, умови та інші аспекти арешту майна регламентовані ст. 170 КПК України, застосовні положення якої у даному провадженні такі:

- арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України);

- завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України);

- арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України);

- арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 10 ст. 170 КПК України);

- заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

4. Мотиви слідчої судді при постановленні ухвали.

Вирішуючи питання про арешт майна з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен встановити, чи є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Питання відповідності майна критеріям ст. 98 КПК України, для цілей, визначених п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, аналізується під час розгляду клопотання про арешт такого майна у порядку ст. 94 КПК України слідчим суддею, виходячи з фактичних обставин справи та суті вчинюваного кримінального правопорушення.

В цьому випадку, означене майно (мобільні телефони із сім-картами), згідно із постановою слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області від 23.12.2025, визнано речовими доказами, у порядку ст. 98 КПК України, з наведенням відповідних мотивів такого визнання.

В свою чергу, слідчою суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що це майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, яке розслідується у межах кримінального провадження, матеріальні об`єкти (мобільні телефони із сім-картами) можуть бути використані як докази фактів і обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тобто мають значення речового доказу. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а не застосування заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на таке майно, може призвести до його відчуження, знищення, перетворення або зміни.

Обставини, передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, також є наявними, враховуючи аргументи, відображені у клопотанні щодо мети арешту.

Власне клопотання про накладення арешту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів майна, передбачених главою 17 розділу ІІ КПК України, на яке може бути накладено арешт.

У судовому засіданні слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України. Суд констатує, що клопотання містить правові підстави для арешту майна, обґрунтування достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівку на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, яке є пропорційним, відповідає тяжкості правопорушення і не становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

З огляду на зазначене, слідча суддя доходить висновку щодо доцільності накладення арешту на майно, на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

5. Висновки за результатами розгляду клопотання.

За таких обставин, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, констатує та виснує, що:

-є наявними обставини, регламентовані ст. 167, 168, п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України;

-вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 10 ст. 170 КПК України.

З огляду на зазначене, слідча суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах осіб, та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 131-132, 170 - 173, 309, 369 - 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у межах кримінального провадження №0002639, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було виявлено та вилучено у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної часткової власності 3/20 належить ОСОБА_5 та на праві спільної часткової власності 3/20 належить ОСОБА_6 , в якій зареєстровано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «iPhone Хs» серійний номер DNPXDDSXKPFP, Imel: НОМЕР_1 , Imel 2: НОМЕР_2 без сім-карти, в корпусі чорного кольору, належного ОСОБА_7 , який поміщено до сейф пакету;

- мобільний телефон марки «iPhone 15» серійний номер НОМЕР_3 , Imel: НОМЕР_4 , Imel 2: НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 , в корпусі чорного кольору, в прозорому чохлі, належного ОСОБА_7 , який поміщено до сейф пакету.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчої судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчої судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:30 год. 06 січня 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_9