Справа № 278/2788/25
В И Р О К

Іменем України

04 грудня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Черняхів Житомирської області, громадянина України, вдівця, із професійною освітою, пенсіонера, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

14 листопада 2025 року між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000231.

З угоди вбачається, що 06 травня 2025 року близько 18 год. 15 хв., ОСОБА_4 рухався по автодорозі в районі будинку № 8 провулку Ступницького в с. Оліївка Житомирського району та області на автомобілі марки «VOLVO», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». Під час руху у вказаний час, місці та за вказаних обставин був зупинений поліцейськими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які здійснювали патрулювання на службовому автомобілі, за порушення підп. «в» п. 2.3, п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

У подальшому під час спілкування та перевірки документів поліцейськими було виявлено різкий запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_4 . На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, після чого поліцейськими було повідомлено ОСОБА_4 про складання щодо нього адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Тоді у ОСОБА_4 , який усвідомлював можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, одразу виник умисел на надання поліцейському неправомірної вигоди з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди за ст. 369 КК, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що поліцейські є представниками влади, а тому являються службовими особами, уповноваженими на притягнення до адміністративної відповідальності, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля поклав поруч із коробкою перемикання передач, що розташована між пасажирським та водійським сидіннями службового автомобіля, кошти в сумі 90 Євро, надавши тим самим неправомірну вигоду поліцейському за непритягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК як пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням службового становища, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.

Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 1 ст. 369 КК, оскільки він запропонував та надав представнику влади неправомірну вигоду за не ритягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК, є нетяжким злочином; у провадженні не бере участь потерпілий; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.

Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.

Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції ч. 1 ст. 369 КК відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який не судимий, пенсіонер, щиро розкаявся у вчиненому. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається, оскільки обвинувачений запевнив, що своєчасно сплатить штраф у вказаному розмірі.

Прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази грошові купюри на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК підлягають спеціальній конфіскації, оскільки призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, а також були предметом умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим арешт, накладений на вказані речові докази, скасуванню не підлягає.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000231 угоду про визнання винуватості від 14 листопада 2025 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судових витрат на залучення експерта при проведенні судово-технічної експертизи.

До речових доказів купюр номіналом 50 Євро, серія та номер WA; номіналом 20 Євро, серія та номер UT; двох купюр номіналом по 10 Євро, серія та номери RB та WA708875939 відповідно застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши їх в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1