Справа №278/3420/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Житомирського районного суду Житомирської області кримінальне провадження № 0000171 від 14.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічани Житомирського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середеньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх дітей немає, зі слів має на утриманні повнолітнього сина з І групою інвалідності, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення

ОСОБА_7 , маючи із рідним сином ОСОБА_7 тривалі неприязні стосунки, що ґрунтувались на побутових конфліктах, 14.04.2025 близько 22 год 00 хв, знаходячись із ним за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив умисно протиправно позбавити його життя.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , у цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, із кімнати вищевказаного будинку зайшов до кухні, де перебував його син ОСОБА_7 , де взяв до рук ножа, який знаходився на кухонній тумбочці та, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, стоячи позаду потерпілого, наніс один удар клинком ножа останньому в область грудної клітки справа, від чого він впав на підлогу, після чого ОСОБА_5 , вважаючи, що виконав усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця та його син внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помре, пішов в іншу кімнату вказаного будинку.

У подальшому на місце пригоди матір`ю потерпілого ОСОБА_9 викликано працівників швидкої медичної допомоги, які вчасно надали ОСОБА_10 першу медичну допомогу та доставили останнього до КП «Лікарня №l» Житомирської міської ради, де потерпілому було надано необхідну медичну допомогу, в результаті чого останнього було врятовано.

Таким чином ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Своїми протиправними діями ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа із наявною колото-різаною раною по задній поверхні грудної клітки, нижче нижнього краю лопатки, раньовий канал якої проникав в грудну порожнину з ушкодженням 6-го сегменту правої легені до кореня середньої частки легені, дефектом задньої стінки перикарду та вушка правого передсердя, утворенням гематоми паренхіми легені в ділянці 6-го сегменту та внутрішньолегеневої гематоми середньої частки, це призвело до розвитку пневмогематораксу, пневмомедіастінуму, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

Пояснення учасників кримінального провадження

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному визнав частково; наголосив, що наніс тілесні ушкодження сину, однак не мав наміру його вбивати. Показав, що в той день працював водієм, після роботи приїхав додому та заснув, прокинувшись увечері почув лайку між дружиною та сином. Його син ОСОБА_7 був п`яний та конфліктував зі своєю матір`ю - ОСОБА_9 , на кухні; намагаючись дізнатись причину сварки між ними, конфлікт розпочався між ним та потерпілим, потім він пішов до кімнати. Після того як його дружина ОСОБА_9 вийшла на вулицю, обвинувачений вирішив поговорити з потерпілим повторно, повернувшись на кухню, коли обвинувачений сидів там за столом. Обвинувачений показав, що ніж лежав праворуч від нього на відкритій тумбочці, як зазвичай. Коли він почав ховати ножа, потерпілий різко підійшов до нього, у зв`язку з чим обвинувачений відступив та відштовхнув потерпілого, унаслідок чого потерпілий упав на підлогу. Обвинувачений наголосив на тому, що не відчув, що вдарив ножем потерпілого, слідів цього також не бачив; у той момент не розумів, що наніс ушкодження потерпілому, на ножі крові не було, де подівся ніж - не пам`ятає. Додатково пояснив, що попередньо у нього з потерпілим були непорозуміння, він неодноразово його клав на лікування. Щодо швидкої допомоги повідомив, що не викликав їх, оскільки був дуже злим на той момент. Після події зайшов до старшого сина у кімнату та повідомив, що у нього з потерпілим відбувся конфлікт, під час якого потерпілий кинувся на нього, а він його відштовхнув та той впав. Потім, зайшовши на кухню, щоб привести до тями ОСОБА_7 , побачив сліди крові на підлозі поряд з ним, після чого зайшла до кухні дружина та викликала швидку, яку очікувала на вулиці у подальшому.

На запитання прокурора повідомив, що ножі раніше ховались, коли потерпілий вживав алкогольні напої, через що він і вирішив сховати ножа від потерпілого. Показав, що ніж тримав лезом до себе, коли хотів сховати. У той момент його син сидів у кухні на стільці біля столу та накинувся на нього, будучи з правої сторони від обвинуваченого, відтак обвинувачений почав ховати ножа і штовхнув потерпілого. Наголосив, що не пам`ятає, як вдарив ножем потерпілого і як завдав ушкоджень взагалі, слідів крові на одязі потерпілого не було одразу, коли виходив з кухні також слідів крові навколо не було. Після події можливо залишив ніж на кухні, але точно не пам`ятає.

На запитання захисника наголосив, що взяв до рук ножа, щоб сховати його, оскільки ніж лежав на тумбочці справа у вільному доступі; після поштовху потерпілий лежав до дверей ногами, лицем догори; після падіння обвинувачений повідомив, що намагався привести до тями потерпілого. Додатково повідомив, що коли потерпілий був п`яний, міг спати і на полу, через що обвинувачений і не підозрював, що завдав шкоди потерпілому. Наголосив, що у нього не було мети завдати шкоди сину; в той момент, коли швидка приїхала то він був біля потерпілого.

У судових дебатах стверджував, що прокурором не надано доказів щодо його винуватості саме у вбивстві потерпілого. Крім того, потерпілий є його сином, убивство якого він не планував, та не мав наміру цього робити. Не заперечує, що спричинив своєму синові тяжкі тілесні ушкодження, які могли призвести до смерті, в чому щиро кається, однак не бажав настання смерті сина.

Потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що є сином обвинуваченого, проживає у с. Зарічани з мамою, батьком та братом. В обід 14.04.2025 року він приїхав з підробітку та вживав алкогольні напої, був у стані алкогольного сп`яніння. В той же день ввечері була розмова з матір`ю на підвищених тонах через те, що він був у стані алкогольного сп`яніння. Потім на кухню зайшов батько ОСОБА_5 , та намагався з`ясувати причину конфлікту, після чого останній пішов до кімнати. Після цього потерпілий сидів за столом на кухні та спав, а матір ОСОБА_9 , вийшла на вулицю, в той час, коли впала тарілка та розбилась, батько зайшов на кухню та повторно намагався поговорити з потерпілим. Потерпілий почав конфліктувати з батьком, у зв`язку з чим обвинувачений його відштовхнув, а далі потерпілий нічого не пам`ятає. Перед поштовхом потерпілий з обвинуваченим були розташовані обличчям до обличчя один до одного. Показав, що конфлікт з обвинуваченим розпочав саме він, хотів з ним битись. В подальшому, повідомив, що нічого не пам`ятає, так як втратив свідомість, а прийшов до тями вже у лікарні, де перебував згодом 14 днів; зрозумів, що йому були нанесені тілесні ушкодження, оскільки йому робили операцію. Коли відбулася подія, мати вийшла на вулицю, брат лежачий та був у своїй кімнати, яка від кухні через кімнату, та коридор. Додатково повідомив, що в день події випив самостійно; конфлікти у сім`ї були постійними, через те, що потерпілий вживає алкогольні напої та конфліктує з членами сім`ї, однак все було виключно на словах. Через те, що потерпілий часто вживає алкогольні напої, він не пам`ятає, як на батька викликав поліцію та складався протокол на останнього. В день події прийшов додому без тілесних ушкоджень. Наголосив, що раніше батько йому погрожував на словах, але наразі з обвинуваченим у них нормальні відносини, претензій до нього не має; потерпілий давно вживає алкоголь, проходив лікування. Не пам`ятає, щоб батько брав ножа до рук, так як був п`яний; болю не відчував.

У судових дебатах наголосив, що не має жодних матеріальних та матеріальних претензій до обвинуваченого; просив призначити батьку мінімальну міру покарання.

Свідок ОСОБА_9 , є дружиною обвинуваченого та матір`ю потерпілого. Показала, що подія відбулась уночі 14.04.2025 року. Її чоловік приїхав з роботи та пішов відпочивати. Ввечері потерпілий прийшов напідпитку, запитав, що є поїсти та почав конфліктувати, ображати її; почувши це, обвинувачений зайшов на кухню, щоб захистити дружину, вона заспокоїла чоловіка, після чого останній пішов назад до кімнати. Щоб не бути на очах у потерпілого, вона пішла з кухні, сказавши, де їжа; вийшла на вулицю, потім повернулась до веранди, погодувавши собаку, почула, що у кухні щось впало. Повернувшись, побачила, що потерпілий лежить на підлозі; одразу не зрозуміла причину, бо не раз потерпілий неодноразово засинав на кухні за столом і падав на підлогу п`яний, де і спав, далі поки йшла на кухню, чоловіка не бачила. Потерпілий лежав на підлозі, вона підійшла до нього та покликала його, потім пішла у кімнату, повернувшись назад, побачила, що він лежить на спині без руху, очі були відкриті, він нерозбірливо відповідав їй, біля нього була кров, справа від нього крові було достатньо, вона його не чіпала. Потерпілий сам в крові не був. Вона пішла до старшого сина і той порадив викликати швидку. Чоловік був у кімнаті, коли вона повернулась з вулиці, сидів на дивані, був дуже знервований; на її думку, не у стані алкогольного сп`яніння. У подальшому вона чекала швидку допомогу на вулиці хвилин 15-20. Перед тим як вийти на вулицю, вона зайшла у кухню, положення потерпілого не змінювалось, він ворушив головою. Коли вдруге зайшла у кухню, то головою потерпілий ворушив. Коли прибула швидка допомога, лікарі вивели її на вулицю, щоб не заважала їм; де був у той момент її чоловік, вона не знає; та була на вулиці до моменту, як забрали потерпілого. Зрозумівши, що сталось, вона поїхала з сином до лікарні, де відбулась операція і куди у подальшому прибула поліція. Після події чоловіка забрала поліція, можливості поспілкуватись з ним не було; потерпілий, що сталося, не пам`ятав; а на кухні підлога була у крові. Наголосила, що потерпілий конфліктний, коли вживає алкоголь, вона його боїться. Потерпілий не раз брав до рук ножі, у зв`язку з чим вони їх ховали від нього. Потерпілий може застосовувати фізичну силу до членів сім`ї, міг схопитись за ножа, шкодив собі ножем різав руки. Потерпілого вони відправляли на лікування. Чоловік раніше сину не спричиняв пошкоджень.

На запитання адвоката повідомила, що коли вона вийшла з кухні, то через 5-10 хвилин почула шум, зайшла на кухню та побачила, що потерпілий лежить, є кров, пішла до ОСОБА_12 із запитанням що робити. Кухня від веранди знаходиться недалеко, орієнтовно кроків 20 потрібно зробити. На кухні вона побачила потерпілого, біля нього був стілець, була кров; коли йшла на кухню, то чоловіка не бачила, і як йшла у кімнату - також.

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що його батько приїхав з роботи і ліг дивитись телевізор, близько 22:00 прийшов потерпілий п`яний та почав скандалити на кухні із матір`ю; надалі чув, що батько зайшов, щоб заспокоїти потерпілого, матір відправила батька, та батько далі ліг відпочивати. У подальшому почув, що відкрились двері у веранду, потім на вулицю, як дізнався надалі, що то мати виходила на вулицю. Показав, що він лежав у третій кімнаті, тільки чув, що відбувається, але не бачив; відстань від кімнати його до кухні орієнтовно метрів 7-8. Після чого, потерпілий почав виражатись нецензурною лайкою, далі на кухні щось впало і батько пішов перевірити що сталось. У них розпочався конфлікт на кухні, у подальшому щось впало і батько пішов далі відпочивати до кімнати. Перед тим, як лягти відпочивати, батько зайшов до нього у кімнату та скаржився на те, що потерпілий випиває; заходив без ножа. У подальшому до кухні зайшла матір, намагалась поговорити з потерпілим та зайшла до нього до кімнати. Він їх повідомив про конфлікт обвинуваченого з потерпілим. Надалі матір повідомила, що потерпілий ні на що не реагує, є кров, на що свідок порадив викликати швидку допомогу. Батько пішов до кухні, намагався підняти потерпілого. Надалі приїхала швидка медична допомога та потерпілого забрали. Батько повідомив йому, що забирав ніж у потерпілого та відштовхнув його, унаслідок чого останній упав. Батько не погрожував ножем потерпілому, останній хотів битися з батьком, а той його відштовхнув. Наголосив, що потерпілий неодноразово напивався та падав, лежав і спав на підлозі. У день події потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння. Попередньо у сім`ї були часті конфлікти через те, що потерпілий вживає алкогольні напої та провокує сварки.

На запитання прокурора повідомив, що у нього з потерпілим були неодноразові конфлікти; він часто викликав поліцію на нього, коли потерпілий наносив йому ушкодження. Від батька ніколи не чув погроз в сторону потерпілого, у них були гарні стосунки, він любить свого сина.

Свідок ОСОБА_13 , який є лікарем-хірургом, повідомив, що потерпілого було доставлено у важкому стані каретою швидкої допомоги, точну дату не пам`ятає, десь весною, орієнтовно о 23:00 годині. Потерпілого було доставлено у операційну залу та оглянуто, і відразу проведено операцію; попередній діагноз проникаюче поранення грудної клітки праворуч, наскрізне поранення правої легені, пошкодження перикарду, пошкодження правого вушка правого передсердя. Пацієнта буквально відразу оперували, оцінивши стан пацієнта, на той момент вирішили, що було колото-різане поранення. Після операції мати запитувала про стан пацієнта. Після операції пацієнта було переведено до реанімації. Надалі з реанімації був переведений через 3 дні до спеціалізованого закладу 3-го рівня.

Свідок ОСОБА_14 , яка є сусідкою сім`ї ОСОБА_15 , повідомила, що знайома з ОСОБА_9 та обвинуваченим; потерпілого вперше бачила під час судового засідання. Повідомила, що дуже давно у сім`ї були конфлікти через вживання алкогольних напоїв потерпілим, подробиці їй не відомі. Про подію вона дізналась від поліції, яка прийшла до неї о 12 годині ночі; остання повідомила, що нічого не бачила.

У судовому засіданні прокурор просив суд визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України та, враховуючи, що останній вчинив особливо тяжкий злочини насильницького характеру відносно власного сина у стані алкогольного сп`яніння, у вчиненому не розкаявся, вину не визнав, призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, а саме - 8 років позбавлення волі. Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з моменту затримання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні. Арешт, накладений ухвалою Богунського суду м. Житомира від 17.04.2025, справа №295/5132/25, на майно підозрюваного: ніж кухонний з пластиковою ручкою, виріз із скатертини, пластикову пляшку об`ємом 0,8 л, скляну чарку, - скасувати, а речові докази знищити. Арешт, накладений ухвалою Богунського суду м. Житомира від 18.04.2025, справа №295/5129/25, на майно: футболку в смужку та джинси сині, - скасувати, а речові докази повернути власнику. До вступу вироку у законну силу просив продовжити обвинуваченому запобіжних захід у виді тримання під вартою.

Сторона захисту адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні при визначенні міри покарання обвинуваченому просив врахувати, що коли обвинувачений зайшов на кухню, то він побачив сина, який сидів лицем до дверей та ніж, який лежав з правої сторони від нього на тумбочці приблизно на однаковій відстані між сином та ним. Враховуючи те, що молодший син неодноразово, зі свідчень матері та брата, хватався за ніж, він взяв його до себе в руки, бо вже зазначалось, що ножі ховались, коли потерпілий приходив п`яний, так як розуміли, що це може призвести до трагедії. ОСОБА_5 намагався непомітно взяти ніж, щоб сховати його; в той момент потерпілий піднявся зі стільчика та зробив різкий рух на зустріч до нього. Обвинувачений у свою чергу відпригнув вліво від потерпілого та зробив поштовх двома руками. Потерпілий упав на землю та більш нічого не пам`ятає. Після завдання шкоди потерпілий міг і втратити свідомість, і бути в напівсвідомому стані, але необхідно врахувати те, що потерпілий дуже часто, як зазначали свідки, приходив у стані алкогольного сп`яніння, засипав на кухні і після чого падав на підлогу, засипав на вулиці, після чого батьки намагались завести до будинку, але в подальшому перестали це робити. У цьому ж випадку, дійсно внаслідок ножового поранення потерпілий впав, і до свідомості не приходив. Слідуючи хронології, ОСОБА_5 неодноразово підходив до потерпілого, у подальшому, зайшовши до старшого сина до кімнати, розповів що було, як було, припустив, що міг поранити потерпілого, але оглянувши його, пересвідчився, що син дихає, ніяких поранень немає, він живий. Після того як в будинок зайшла мати і виявила сина на підлозі, а біля нього кров, вона пішла до старшого сина і запитала, що робити, на що старший син, володіючи інформацією, сказав щоб мати викликала швидку. Батько не покидав місце вчинення злочину, перебував у будинку, після того, як мати вийшла очікувати швидку на вулицю, обвинувачений ще раз підходив до сина, намагався привести його до свідомості, що підтверджує старший син. Вважає, що ОСОБА_5 не мав умислу та бажання вбивати, завдавати шкоду сину. Замаху на вбивство немає, обвинувачений неодноразово підходив до сина, він розумів, що він живий, дихає, і ніщо йому не перешкоджало довести умисел, якщо він був би, довести до кінця. Відповідно до показів свідка ОСОБА_9 , вона чекала на швидку 10-15 хвилин, за цей час обвинувачений міг би закінчити злочин та вбити сина, йому на це було достатньо часу. Дана подія була без умислу, а через необережність.

На підставі вище викладеного, адвокат ОСОБА_6 також звернувся до суду із клопотанням про зміну правової кваліфікації злочину із ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 128 КК України.

Докази винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України

З протоколу обшуку від 15.04.2025 із додатками вбачається, що працівниками поліції було проведено обшук 15.04.2025 у період з 00:04 до 00:51 за адресою: с. Зарічани, вул. Лісова, 12-А (а.с. 109-126), під час якого було вилучене майно, яке було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 128-129), на яке у подальшому було накладено арешт ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира (а.с. 127).

З протоколу огляду місця події від 15.04.2025 з додатками вбачається, що працівниками поліції було проведено огляд 15.04.2025 у період з 00:40 до 01:50 за адресою: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 40 у приміщенні КП «Лікарня №1 ЖМР (а.с. 130-134), унаслідок якого було вилучено речі, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.135-136), та на які згодом було накладено арешт ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира (а.с. 137).

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у відповідності до ст. 209 КПК України, вбачається, що ОСОБА_5 було затримано 15.04.2025 року у період з 02:50 до 03:10 годині (а.с. 138-142); крім того у ході затримання були вилучені речі, які у подальшому були визнані речовими доказами (а.с. 143-144).

З висновку експерта №672 від 15.04.2025 року вбачається, що у громадянина ОСОБА_7 , який поступив на стаціонарне лікування 14.04.2025 року у КП «Лікарня №1» ЖМР при проведені оперативного втручання, було виявлено проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа із наявною колото-різаною раною по задній поверхні грудної клітки, нижче нижнього краю лопатки, раньовий канал якої проникав у грудну порожнину з ушкодженням 6-го сегменту правої легені до кореня середньої частки легені, дефектом задньої стінки перикарду та вушка правого передсердя, утворенням гематоми паренхіми легені в ділянці 6-го сегменту та внутрішньолегеневої пневмомедіастінуму (наявність крові та повітря в плевральній порожнині та середостінні). Вищевказане проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа утворилося від дії гострого предмету і травмуючим механізмом його утворення була сукупна колючо-ріжуча дія такого предмету, 14.04.2025 року. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа з ушкодженням правої легені та передсердя у гр. ОСОБА_7 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент причинення. Враховуючи дані медичної документації на ім?я гр. ОСОБА_7 , дані описової частини постанови про призначення судово-медичної експертизи можна вважати, що проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа з ушкодженням правої легені та передсердя потерпілому було заподіяно ножем по задній поверхні грудної стінки справа (а.с.145-146).

Висновки експертів №213/ц від 25.06.2025, №705 від 22.05.2025, №703 від 22.05.2025, №704 від 22.05.2025, №81-МК від 11.06.2025 (а.с. 147-161), протокол проведення слідчого експеримента від 26.06.2025 року, проведеного з 13:16 до 15:17 годині (а.с.102-174) та протокол проведення слідчого експерименту від 15.04.2025, який проведено у АДРЕСА_2 у період з 13:53 до 14:10 години (а.с.206-2011), підтверджують, що саме обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження у визначений досудовим слідством день, час та місці, а також із застосування певного виду знаряддя вбивства.

Згідно висновка експерта №1475 від 04.07.2025 року вбачається, що наданий протокол проведеного слідчого експерименту за участю підозрюваного громадянина ОСОБА_16 не містить об`єктивних вичерпних даних, що дозволяють висловитися про конкретні обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому громадянину ОСОБА_7 проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа у гр. ОСОБА_7 утворилося від дії гострого предмету і травмуючим механізмом його утворення була сукупна колючо-ріжуча дія такого предмету та враховуючи дані медико-криміналістичної експертизи (медико-криміналістичне дослідження ножа, одягу гр. ОСОБА_7 ) можна вважати, що дане тілесне ушкодження було заподіяне ножем в ділянку грудної клітки справа по задній поверхні, це підтверджується наявністю колото-різаної рани в ділянці грудної клітки справа нижче нижнього краю лопатки та пошкодження одягу потерпілого на кофті та футболці, що розташовані на задній поверхні справа у верхній частині. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа з ушкодження правої легені та передсердя у гр. ОСОБА_8 є небезпечним для життя в момент спричинення і за цією ознакою відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Питання, який напрямок руху знаряддя травмування, вирішувалось за даними оперативного втручання; у даному конкретному випадку протокол оперативного втручання не містить вичерпних даних щодо напрямку раньового каналу, тому дати відповідь на поставлене запитання неможливо. Крім того, за наявною медичною документацією та за відсутності вичерпних даних щодо напрямку раньового каналу, дати категоричну відповідь на запитання щодо визначення положення тіла потерпілого та підозрюваного під час нанесення удару, - неможливо. Враховуючи власне характер проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа у громадянина ОСОБА_7 , можна вважати, що заподіяння його самому собі так й випадково, можна виключити (а.с. 175-177).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 05.04.025 року, ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 189).

Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ для суду не має наперед встановленої сили.

Аналізуючи всі дослідженні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про їх належність та допустимість, і у своїй сукупності докази переконують суд у винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину за вищевказаних обставин, що є достатнім для прийняття судом відповідного процесуального рішення.

Суд зазначає, що спосіб вчинення злочину відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками (у матеріальних складах злочину). Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію у способі вчинених діянь.

Про умисел і направленість дій обвинуваченого ОСОБА_5 саме на заподіяння смерті ОСОБА_7 свідчить обрання ним знаряддя злочину, а саме - ножа, яким він відповідно наніс колото-різане поранення в область грудної клітки справа по задній поверхні грудної клітки, нижче нижнього краю лопатки, яке могло стати смертельним, за відсутності швидкого реагуванні лікарями.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачений у момент здійснення удару ножем у дану частина тіла потерпілого (де розташовані життєво важливі органи людини), діяв з прямим умислом, знав про можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілого та бажав настання цих наслідків, а тому кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України є правильною.

Твердження сторони захисту про необхідність кваліфікації дій засудженого за ст. 128 КК є необґрунтованими та спростовуються встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення. А тому суд відмовляє у такому клопотанні сторони захисту з огляду на наступне.

Так, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК передбачає відповідальність за замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто закінчене кримінальне правопорушення, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

У свою чергу ст. 128 КК передбачає відповідальність за необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, з об`єктивної сторони характеризується комплексом дії або бездіяльністю, наслідками у вигляді тяжкого тілесного ушкодження та причинним зв`язком між зазначеним діянням і наслідками, а суб`єктивна сторона злочину характеризується необережністю у виді злочинної недбалості невинного заподіяння шкоди, коли особа не передбачала настання відповідних наслідків.

Кримінальне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї дії або бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення, або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч.2, 3 ст. 25 КК України).

За змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі непрямого умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Умисел має дві характерні ознаки інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 (постійні сварки з потерпілим, неодноразове застосування домашнього насильства як по відношенню до ОСОБА_7 , так і щодо дружини ОСОБА_9 ) та після вчинення злочину (не викликав швидку допомогу, після нанесення удару залишив потерпілого на місці без надання відповідної допомоги останньому), механізм, характер, спосіб завдання, кількість ударів (1 удар ножем в область грудної клітки справа по задній поверхні грудної клітки) та локалізацію тілесних ушкоджень, які заподіяні обвинуваченим у життєво важливі органи потерпілого, безумовно, вказують на спрямованість його дій саме на позбавлення життя потерпілого.

При цьому, перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння у момент події, а також обставини, що слідували до події, а саме - агресивна поведінка самого потерпілого та ініціювання останнім конфліктів з усіма членами сім`ї, суд не приймає до уваги, оскільки предметом посягання з боку обвинуваченого, крім життя і здоров`я потерпілого, стали також загальні принципи співіснування у суспільстві, а також конституційні норми невід`ємного права особи на життя.

Доводи сторони захисту про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 на ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження, на підставі випадковості, відсутності конфлікту та стану сп`яніння, суд відхиляє, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю доказів.

Крім того, виходячи з роз`яснень п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 та ст. 25 КК України, суд констатує, що проникаюче поранення легеневої та серцевої ділянок, яке вимагало значного прикладення сили, а також не надання допомоги потерпілому після нанесення колото-різаного поранення, свідчить про усвідомлений і цілеспрямований характер дій, що є несумісним із версією про випадкову необережність.

Відтак, суд відмовляє у клопотанні сторони захисту щодо зміни кваліфікації дій ОСОБА_5 , та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст.66 КК України, суд не вбачає.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Судом також враховується, що ОСОБА_5 раніше не судимий; має позитивну характеристику з місця проживання; одружений; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, звертався до лікаря-нарколога 25.10.2024; на утриманні має повнолітнього сина з інвалідністю І групи Б ураження ОРА; раніше притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП; раніше судимий за ч. 1 ст. 185 КК України вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2016 року. Також при обранні міри покарання, суд бере до уваги наслідки, які настали для потерпілого.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 злочину, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами, та буде відповідати принципам законності та індивідуалізації кримінального покарання.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 був затриманий 15.04.2025 року о 03:10 год. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.с. 194), який згодом неодноразово продовжувався. Враховуючи, що суд призначає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 15.04.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів відсутні.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів, підлягають скасуванню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, та призначити покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.04.2025 і по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів.

Скасувати арешти на майно, накладені ухвалами слідчих суддів Богунського районного суду міста Житомира у справах №295/5129/25 від 18.04.2025, №295/5132/25 від 17.04.2025.

Речові докази:

- ніж кухонний з пластиковою ручкою, змиви з плями речовини бурого кольору на підлозі в кухні, змиви речовини бурого кольору з полімерної скатертини кухонного столу, вирізи зі скатертини, пластикову пляшку об`ємом 0,8 літра, із залишками прозорої рідини, скляну чарку, вилучені під час проведення обшуку 15.04.2025 у період часу з 00 годин 04 хвилини по 00 годин 51 хвилину, у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , - знищити;

- футболку в смужку, джинси сині, що вилучені у ході затримання особи від 15.04.2025 року, повернути власнику;

- оптичний носій інформації DVD-R диск із записом слідчого експерименту від 26.06.2025, проведеного у АДРЕСА_1 , - залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1