У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за місцем мешкання на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за місцем мешкання у певний час доби, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 03.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, без громадянства, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Досудове розслідування, у кримінальному провадженні, в якому подається це клопотання, проводиться з 03.04.2025 по теперішній час.

Як вказує сторона обвинувачення 18.11.2025 було складено протокол про затримання, в якому вказувалося, що затримання відбулося о 22:13 год. 18.11.2025 року.

А згідно рапорту оперуповноваженого ОСОБА_6 затримання відбулось о 20:44год. 18.11.2025 року.

19.11.2025 ОСОБА_5 було вручене письмове повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.

На підставі поданого слідчому судді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання.

ОСОБА_5 без обвинувального вироку суду продовжує застосовуватись запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таке поводження з невинуватою людиною, з урахуванням дати внесення відомостей до ЄРДР про початок кримінального провадження, виходить за межі уявного забезпечення процесуальної поведінки та досягнення мети кримінального провадження.

Покладені на ОСОБА_5 процесуальні обов?язки він добросовісно виконує, порушень не допускає.

Так. він завжди вчасно прибуває на виклик слідчого, прокурора та/або слідчого судді. При цьому слідчим, судом такі виклики здійснювались лише по телефону.

Загроза втечі не випливає з простої можливості для підозрюваного перетнути кордон держави.

Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин. а саме: характеристики особи, її моральний облік. місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв?язків, будь яких зв?язків з іншою країною, або наявність зв?язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (справи «Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії»)

Крім того, в Україні діє воєнний стан, що унеможливлює виїзд осіб чоловічої статті призивного віку за кордон.

Щодо умов, в яких перебувають жителі нашої Держави, зважаючи на повномасштабну збройну агресію російської федерації проти суверенної України, слід звернути особливу увагу.

Так, в Україні регулярно лунають повітряні тривоги. Збройна агресія ставить під загрозу життя та здоров?я жителів усієї України. Київська область не є виключенням.

Крім того, часто ворог завдає ударів по об?єктам критичної інфраструктури, зокрема в енергетичній сфері. В м.Києві та Київській області діють вимушені відключення енергопостачання.

Разом з тим. в ухвалі від 21.11.2025 це не враховано. ОСОБА_5 самостійно не зможе будь-яким чином забезпечити себе продуктами харчування, енергоносіями (теплом: світлом) під час тривалих відключень електропостачання, адже не має право цілодобово залишати місце проживання.

Слід врахувати вік та стан здоров?я ОСОБА_5 який має міцні зв?язки з Державою. У нього відсутні будь-які зв`язки за кордоном. Він є українцем по національності, є громадянином України. Має міцні соціальні зв?язки. В Україні проживають його рідні та близькі. Раніше не судимий.

Мас постійне місце проживання в Україні а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім цього, ОСОБА_5 одружений із ОСОБА_7 та має з нею малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також ОСОБА_5 на постійній основі допомагає односельцям у побуті.

На даній стадії кримінального провадження, з урахуванням зміна запобіжного умов сьогодення, заходу із так названого цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби беззаперечно забезпечить дотримання балансу прав та інтересів підозрюваної особи і гарантій сторони обвинувачення щодо належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, на підставі ч. 1 ст. 201, 206 КПК України захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 звернувся до суду з даним клопотанням, в якому просить змінити відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розмірну застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник підтримали клопотання та доводи викладені в ньому, зазначивши, що підставами для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за місцем мешкання на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за місцем мешкання у певний час доби, оскільки підозрюваний належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являється за викликами до слідчого, прокурора. Просили врахувати міцність соціальних зв`язків підозрюваного та наявність на утриманні малолітньої доньки.. Просили суд клопотання задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив що ризики, встановлені судом при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не змінилися та продовжують існувати. Зазначила, що викладені у клопотанні підстави були досліджені слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Заслухавши доводи захисника, підозрюваного та прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання та матеріали досудового розслідування, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України конкретизовано, що слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

В судовому засіданні встановлено, що подане захисником клопотання відповідає вимогам ст. 201 КПК України, подано не раніше 30 днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, проте однак у ньому зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, з огляду на викладене вказане клопотання відповідає вимогам ст. 201 КПК України.

Як встановлено у судовому засіданні у провадженні Головного управління Служби безпеки України у м.Києві та Київській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 03.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України

Відповідно до змісту клопотання встановлено, що 21.11.2025, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі ЄУН 760/32313/25 до підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за місцем мешкання.

Оцінюючи клопотання адвоката, суд приймає лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку, судом, встановленим законом, надані відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для застосування запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Вирішуючи питання наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти Росії» національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та вважає, що ризики, визначені в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.11.2025 у справі ЄУН 760/32313/25 не зменшились та продовжують існувати.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною захисту не надано жодного належного та допустимого доказу того, що ризики, визначені в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.11.2025 у справі ЄУН 760/32313/25, зменшились або нівельовані.

До клопотання не долученого жодного доказу на підтвердження даного факту.

На підставі досліджених матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, які, встановлені 21.11.2025, судом, визначеним законом при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 та вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні особливо тяжкого злочину проти волі,честі та гідності особи, вчиненого в умовах воєнного стану у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню встановлених процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з інтересів стабільного надійного існування та життєдіяльності нації, збереження її фізичного і морального здоров`я та необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а тому, оцінюючи в сукупності всі обставини, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного іншого забіжного заходу на даній стадії процесу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим вважає недоцільним застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід не може бути достатнім для запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому не вбачає підстав задля задоволення заявленого стороною захисту клопотання.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1