Справа №: 630/386/25 Провадження №: 1-кс/630/51/26
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2026 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадження № 0000070 від 01 березня 2025 року,

в с т а н о в и в:

В поданому клопотанні представник ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 02 травня 2025 року на майно, вилучене 24 травня 2025 року в період часу з 07-22 год. до 11-11 год. під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке повернути власникам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а саме:

упаковки (карткотримач) для сім-карток «Лайфсел», в кількості 9 шт., упаковки (карткотримач) для сім-карток «Київстар» в кількості 1 шт., сім-картки «Лайфсел» в кількості 3 шт., та сім-карта «Київстар» в кількості 1 шт.;

банківські картки, в загальній кількості 21 шт., а саме: Банк «ПУМБ» за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , банк «МТВ Bank» за №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , банк «Cominbank» № НОМЕР_6 , банк «ПриватБанк» за №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , банк «NovaPay» за № НОМЕР_10 , банк «KredoBank» за № НОМЕР_11 , банк «КрісталБанк» за № НОМЕР_12 , «А-Банк» за №№ НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , банк «PaiffaeisenBankAval» за № НОМЕР_15 , банк «ПравексБанк» за №№ НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , банк «АккордБанк» НОМЕР_19 , банк «УкрсибБанк» за № НОМЕР_20 , банк «БанкКредитДніпро» за № НОМЕР_21 ;

чорнові записи (нотатки);

мобільні телефони: ТМ Samsung Galaxy A12 IMEI: НОМЕР_22 , IMEI2: НОМЕР_23 , з SIM-картою НОМЕР_24 ; ТМ IPhone 11 Pro Max: IMEI: НОМЕР_25 , IMEI2: НОМЕР_26 , з SIM-картою; ТМ IPnone 11 Pro: IMEI: НОМЕР_27 , IMEI2: НОМЕР_28 , з SIM-картою;

ноутбук марки HP, сірого кольору, серійний номер: 8CG4250HYK з зарядним пристроєм до нього - серійний номер: WCNXA0D1R7FIBY;

IP-шлюз, білого кольору, модель - GOIP4, серійний номер - GOIP4PM10112042, з двома сім-картами (Лайфсел та Київстар).

В обґрунтування клопотання представник ОСОБА_3 , який одночасно діє в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , вказав, що в провадженні СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000070 від 01 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, зареєстроване на підставі заяви ОСОБА_6 від 28 лютого 2025 року про те, що 01 лютого 2025 року невстановлена особа шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шляхом обману заволоділа з його банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_4 грошовими коштами в сумі 5455 грн., чим спричинила матеріальну шкоду. 24 квітня 2025 року слідчим був проведений обшук квартирі що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та якою користуються подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , про що складено відповідний протокол. З приміщення квартири слідчий були вилучені грошові кошти, особисті речі та майно, яке належить на праві власності подружжю.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 02 травня 2025 року було частково задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000070 та накладено арешт на перелічене вище майно, вилучене під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , якою фактично користується ОСОБА_4 . Але від моменту вилучення під час обшуку майна ОСОБА_4 і ОСОБА_5 жодного разу не були викликані до слідчого, та вони не являються ані підозрюваними, ані обвинуваченими, а від так не можуть захистити свої права та інтереси як власників майна у процесуальний спосіб, зокрема шляхом подання заяв чи клопотань. Тому утримання слідчим вилученого ОСОБА_4 і ОСОБА_5 майна призводить до протиправного позбавлення їх власності.

Окремо представник ОСОБА_3 у клопотанні вказав на ті обставини, що ОСОБА_4 ще з 25 лютого 2014 року здійснює діяльність як ФОП з роздрібної торгівлі деталями та приладдям для автотранспорту, і для цього відкрив постійно діючий сайт в мережі Інтернет, через який здійснює торгівлю автомобільними шинами та комплектуючими до автомобілів, та використовує в своїй діяльності банківській картки, відкриті на його ім`я. Але заявник та одночасно потерпілий ОСОБА_6 ніколи не звертався з письмовими претензіями до ФОП ОСОБА_4 щодо придбаних автомобільних шин, що свідчить про штучне створення доказів начебто шахрайських дій ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_6 . Натомість ОСОБА_4 на першу вимогу ОСОБА_6 повернув грошові кошти, сплачені за автомобільні шини, перерахувавши їх на рахунок заявника. В свою чергу, це виключає умисел в діях ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а використання правоохоронними органами заяви ОСОБА_6 є втручанням в комерційну діяльність ФОП ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в клопотанні.

В судове засідання прокурор, за ініціативою якого був накладений арешт на майно, не з`явився. Натоміть від прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , яка входить до групи прокурорів, які здійснюю процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000070, надійшла заява з проханням проводити розгляд клопотання за її відсутності, а також просила залишити клопотання, подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , без задоволення, оскільки вважає його необґрунтованим та невмотивованим.

Слідчий суддя вважає, що неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню судового засідання з розгляду клопотання.

В судовому засіданні, дослідивши подане клопотання, перевіривши матеріали судового провадження № 630/386/25 (1-кс/630/327/25), слідчий суддя встановив наступне.

З представленого витягу від 27 січня 2026 року з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000070 від 01 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, вбачається, що до реєстру були внесені відомості про те, що 28 лютого 2025 року до відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що 01 лютого 2025 року невстановлена особа шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шляхом обману заволоділа з його банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_29 грошовими коштами в сумі 5455 грн., чим спричинила матеріальну шкоду.

Органом досудового розслідування у витязі було вказано Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Відповідно до постанови першого заступника керівника Харківської окружної прокуратури від 10 грудня 2025 року у кримінальному провадженні була призначена група прокурорів, якій доручено процесуальне керівництво, і до такої групи включено прокурора ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 10 квітня 2025 року був наданий у кримінальному провадженні № 0000070 дозвіл на проведення обшуку у квартирі що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 , та якою фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання предметів кримінального правопорушення, а саме: банківської картки за № НОМЕР_4 , та інших банківських карток, які ОСОБА_4 міг використовувати для розподілу грошових коштів, отриманих від потерпілого, чорнових записів, мобільних телефонів, сім карток, комп`ютерної техніки, флеш накопичувачів, які використовувались під час вчинення правопорушення та на яких могли зберегтись обставини його вчинення, а також грошових коштів, які були здобуті у результаті вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 02 травня 2025 року було задоволено клопотання прокурора - заступника керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 від 25 квітня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000070 від 01 березня 2025 року, та накладено арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на вилучене 24 квітня 2025 року у період часу з 07-22 год. до 11-11 год. під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

упаковки (карткотримач) для сім-карток «Лайфсел», в кількості 9 шт., упаковки (карткотримач) для сім-карток «Київстар» в кількості 1 шт., сім-картки «Лайфсел» в кількості 3 шт., та сім-карта «Київстар» в кількості 1 шт.;

банківські картки, в загальній кількості 21 шт., а саме: Банк «ПУМБ» за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , банк «МТВ Bank» за №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , банк «Cominbank» № НОМЕР_6 , банк «ПриватБанк» за №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , банк «NovaPay» за № НОМЕР_10 , банк «KredoBank» за № НОМЕР_11 , банк «КрісталБанк» за № НОМЕР_12 , «А-Банк» за №№ НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , банк «PaiffaeisenBankAval» за № НОМЕР_15 , банк «ПравексБанк» за №№ НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , банк «АккордБанк» НОМЕР_19 , банк «УкрсибБанк» за № НОМЕР_20 , банк «БанкКредитДніпро» за № НОМЕР_21 ;

чорнові записи (нотатки);

мобільні телефони: ТМ Samsung Galaxy A12 IMEI: НОМЕР_22 , IMEI2: НОМЕР_23 , з SIM-картою НОМЕР_24 ; ТМ IPhone 11 Pro Max: IMEI: НОМЕР_25 , IMEI2: НОМЕР_26 , з SIM-картою; ТМ IPnone 11 Pro: IMEI: НОМЕР_27 , IMEI2: НОМЕР_28 , з SIM-картою;

ноутбук марки HP, сірого кольору, серійний номер: 8CG4250HYK з зарядним пристроєм до нього - серійний номер: WCNXA0D1R7FIBY;

IP-шлюз, білого кольору, модель - GOIP4, серійний номер - GOIP4PM10112042, з двома сім-картами (Лайфсел та Київстар).

Постановою слідчого від 24 квітня 2025 року вилучені під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , речі і предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000070 від 01 березня 2025 року.

Арешт на вказане вище майно був накладений з метою забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні № 0000070 від 01 березня 2025 року.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Від так вилучені у ОСОБА_4 і ОСОБА_5 речі та предмети, визнаний слідчим в якості речових доказів по кримінальному провадженню, можуть сприяти проведенню повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування з метою встановлення об`єктивної істини по суті та осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення. Тому збереження речових доказів може бути забезпечено лише у спосіб його арешту.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі «Лемуан проти Франції», від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, прокурором була доведена наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини ОСОБА_4 чи її відсутності за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

В поданому клопотанні представник ОСОБА_3 зазначив про те, що арешт на майно, яке було вилучене, та яке належить особисто ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , є способом втручання в підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_4 . Але доводи про неможливість здійснення чи продовження ОСОБА_4 підприємницької діяльності внаслідок арешту майна не підтвердженні належними і допустимими доказами.

З огляду на викладене вище, підстав для скасування арешту не встановлено.

Тривалість арешту майна обумовлюється строками досудового розслідування, які передбачені чинним КПК України. Після спливу таких строків, або уразі прийняття слідчим процесуального рішення про закриття кримінального провадження, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 матиме можливість реалізувати передбачене для неї процесуальне право на звернення з клопотанням до слідчого судді щодо скасування арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. 2, 5, 7, 9, 170, 174, 309, 356, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадження № 0000070 від 01 березня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1