Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1059/25
Провадження № 1-і/723/41/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець клопотання прокурора Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого, який обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за №0003873 від 24.10.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 2 місяці, яке обгрунтовує наявністю ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти клопотання.

Захисник вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України при вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу суд має перевірити обставини, які свідчать про не зменшення ризику чи появу нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, внаслідок дії яких неможливо завершити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25.10.2024 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, який в подальшому продовжувався ухвалами слідчого судді та суду, останній раз до 02.11.2025 року.

Застосовуючи до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив обгрунтованість повідомленої підозри за ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, визначені в ст. 178 КПК України, суд вважає, що встановлені ризики продовжують існувати і не зменшилися.

Суд знаходить обгрунтованим заявлений прокурором ризик за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_4 з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується, міри покарання, яка передбачена за його вчинення, відсутність стримуючих факторів, перебуваючи на волі матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Наявність ризику за п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України суд знаходить обгрунтованим, так як обвинувачений не працює, не має власного джерела доходу, не має сталих соціальних зв`язків, систематично проявляв агресивну поведінку до загиблої ОСОБА_6 та акти фізичного насильства до свідка ОСОБА_7 ,

До завершення строку дії попередньої ухвали суду щодо тримання під вартою ОСОБА_4 судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений внаслідок об`єктивних причин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Отже, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що застосований запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 є доцільним, таким, що відповідає закону та суспільним інтересам. Тому слід продовжити термін дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд погоджується з позицією сторони обвинувачення, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить в повній мірі виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не дасть реальної змоги запобігти зазначеним вище ризикам, з огляду також і на характер вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, тяжкість покарання.

Так як питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішується у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 196-199 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 22 грудня 2025 року без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_8