УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000380 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, досудове розслідування в якому проводиться слідчим управлінням ГУНП в Одеській області.

На виконання доручення старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області від УСР в Одеській області ДСР НПУ надійшла інформація, що ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які у період дії воєнного стану на території держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою особистого незаконного збагачення організували схему виготовлення військово-облікових документів, які сприяють уникнути призиву до лав Збройних сил України, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та в подальшому сприяють в безперешкодному перетину державного кордону України громадянам призивного віку за грошові кошти в сумі від 2000 до 5000 доларів США.

Також беручи до уваги протокол допиту свідка встановлено, що ОСОБА_4 після знайомства зі свідком в ході бесіди повідомив, що може сприяти у питаннях, які пов`язані з військово-обліковими документами в тому числі отримання документів щодо інвалідності. Після чого для початку запропонував виготовити посвідчення волонтера, а саме організації «Миколаїв разом» для безперешкодного проїзду блокпостів по місту Одесі та області, з метою уникнення перевірки його за військовими облікама ТЦК та СП, та в подальшому, ОСОБА_4 надав ОСОБА_7 зазначене посвідчення волонтера № НОМЕР_1 , яке дійсне до 01.08.2025 року, однак ОСОБА_7 ніякого відношення до зазначеної організації не має, до складу працівників та волонтерів не відноситься.

В подальшому, в ході досудового розслідування встановлено, що

гр. ОСОБА_4 користується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , який за данними Державної міграційної служби України належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженці Львівської області, ІПН - НОМЕР_3 .

Оперативно-розшуковими заходами встановлено, ОСОБА_4 в дійсності є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 190 КК України та перебуває в активному розшуку від 30.04.2021 за Оболонським управлінням поліції ГУНП в м. Києві за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та переховується від органів досудового розслідування.

В подальшому під час зустрічей ОСОБА_9 його співмешканки ОСОБА_5 та їх знайомої, яка була встановлена як ОСОБА_6 останні запропонували свідкові отримати військово-облікові документи з виключенням з обліку з подальшою змогою безперешкодно перетнути Державний кордон України з метою уникнути мобілізації за грошову винагороду у розмірі від 2000 до 5000 доларів США.

Будучи обізнаною у неправомірних діях ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженка м.Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, здійснюючи неофіційно астрологічну та спіритичну діяльність надає поради щодо підшукування «клієнтів» для ОСОБА_9 , зверталася до нього з метою підготовки документів, що дають змогу ухилитися від призову її чоловіка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де можуть зберігатися речі та документи, що містять в собі відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси 17.09.2025 у період часу з 07 год 08 хв по 09 год 13 хв проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: копію паспорту та копію картки платника податків на ім`я ОСОБА_9 на 2 арк., мобільний телефон марки «Poco» в корпусі чорного кольору з Imei1: НОМЕР_4 , Imei2: НОМЕР_5 з сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_6 .

Постановою слідчого від 17.09.2025 вище перелічене, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно перебуває у незаконному обігу, є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор нададала заяву в якій клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених письмово, у зв`язку із зайнятістю розглянути у її відсутності, надала копію доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих дій.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 надав заяву в якій просив розглянути клопотання у його відсутності, заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна у зв`язку з його необґрунтованістю.

Особа щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_6 повідомлена про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна та її представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 17.09.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучені під час обшуку копії документів та мобільний телефон необхідно для проведення їх детального огляду, виконання доручення оперативному підрозділу, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Крім того, згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, виконання оперативним підрозділом наданого слідчим доручення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000380 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на речі вилучені під час обшуку 17.09.2025 за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: копію паспорту та копію картки платника податків на ім`я ОСОБА_9 на 2 арк., мобільний телефон марки «Poco» в корпусі чорного кольору з Imei1: НОМЕР_4 , Imei2: НОМЕР_5 з сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_6

шляхом позбавлення права на володіння, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у порядку встановленому КПК України

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1