Справа № 645/169/26
Провадження № 1-кс/645/86/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 р. м. Харків

Слідчий суддя Немишлянського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління ДБР розташованого у місті Полтава ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001541, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

13 січня 2026 року до Немишлянського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій заявник просить: Визнати бездіяльність слідчого ДБР у кримінальному провадженні № 0001541 від 02.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України 2001, що порушує як вимоги КПК України, так і зобов`язання держави за ст. 2 Конвенції. Зобов`язати слідчого ДБР надати потерпілому вичерпний письмовий звіт із зазначенням: усіх слідчих (розшукових) та процесуальних дій, проведених з моменту реєстрації провадження; результатів цих дій; причин неприйняття ключових процесуальних рішень. Зобов`язати слідчого визначити та надати потерпілому для ознайомлення чітку процесуальну послідовність (план) подальшого розслідування, із зазначенням: повного переліку необхідних слідчих та процесуальних дій; конкретних строків їх виконання; строків прийняття ключових процесуальних рішень, у тому числі щодо повідомлення особам про підозру. Встановити судовий контроль за виконанням ухвали та зобов`язати слідчого письмово повідомити суд і потерпілого про виконання вимог ухвали. Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді Немишлянського районного суду м. Харкова від 13.01.2026 скарга розподілена судді ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно з ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ Кримінального процесуального кодексу України.

Разом із тим, територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою26розділуІІІ КПК України не визначено.

Досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п.5 ч.1ст.3 КПК України).

Згідно з положеннями п.18 ч.1ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, згідно з ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

При цьому, до вказаних правовідносин положення ст.32 КПК України не застосовуються, оскільки за змістом цієї статті та її місцем у структурі КПК України, положення цієї статті стосуються лише суду, який здійснює кримінальне провадження, як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.

Відповідно до ч.6 ст.9КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч.6ст.9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч.1ст.306 КПК України).

За правилами ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

При цьому, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство), за змістом ч.1 ст.38 КПК України, є: 1) слідчі підрозділи: органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Отже, системний аналіз положень п.8 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.38КПК України дає підстави для висновку, що органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України, Державне бюро розслідувань), а не його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч.1 ст.38КПК України.

На підставі викладеного, з урахуванням принципу законності, який визначений у ч.6ст.9 КПК України, слідчий суддя вважає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, у тому числі, щодо скарги на рішення слідчого, територіальна підсудність якої прямо не визначена законом, здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З 01 березня 2021 року у зв`язку із реформуванням органів Державного бюро розслідувань, у територіальних управліннях Державного бюро розслідувань почали діяти слідчі підрозділи (відділи), які розташовані у всіх областях України.

Як слідує з представлених до суду матеріалів скарги, заявник оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві щодо нерозгляду його клопотання від 13.11.2025.

Відповідно наказу Директора Державного бюро розслідувань №71 від 05.10.2024 були внесені зміни до абзаців 1,2 пункту 1 наказу ТУ ДБР у м. Полтаві від 22.04.2021 № 65 «Про визначення місця розташування слідчих відділів ТУ ДБР у м. Полтаві».

Як вбачається з наказу Директора Державного бюро розслідувань «Про внесення змін до наказу ТУ ДБР у м.Полтаві від 22.04.2021 №65 «Про визначення місця розташування слідчих відділів ТУ ДБР у м.Полтаві» №71 від 05.10.2024, місцезнаходження органу досудового розслідування - Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, визначено за адресою: проспект Героїв Харкова, 145, місто Харків, 61068, що не відноситься до територіальної юрисдикції Немишлянського районного суду м.Харкова.

За нормою ст.26 КПК України слідує, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи з положень ст.ст.22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді, скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, рішення, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Натомість, будь-яких процесуальних документів щодо адреси розташування Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, слідчому судді не представлено.

Отже, місце розташування слідчого підрозділу органу досудового розслідування та посадової особи, бездіяльність якої має намір оскаржувати заявник, не відноситься до територіальної юрисдикції Немишлянського районного суду м.Харкова.

За обставин, що наведені вище, заявником скарги не дотримано вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 2 статті 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.

Слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що дана скарга ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві щодо не розгляду клопотання не підлягає розгляду Немишлянським районним судом м.Харкова.

Таким чином, подана скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, що не позбавляє права звернення до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної підсудності якого знаходиться Другий СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташований у м.Полтаві, а саме до Салтівського районного суду м.Харкова.

Відповідно до ч.3 ст.304 КПК України копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст.ст.3, 7, 9, 24,38,132,303,304,306, 309, 370, 372КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління ДБР розташованого у місті Полтава ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001541, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426 КК України - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати заявнику разом із скаргою.

Роз`яснити ОСОБА_2 що він має право звернутися зі скаргою в межах територіальної юрисдикції органу досудового розслідування, а саме до Салтівського районного суду м.Харкова.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1