СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6307/24
пр. № 1-кп/759/489/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судового засідання -ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000452 від 01.02.2024 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, реєстрації місця проживання відсутня, постійного місця проживання немає, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_6 , обвинувачений - ОСОБА_5 , захисник - ОСОБА_7 , потерпіла - ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ),

В С Т А Н О В И В :

28.01.2024 близько 12.00 год. ОСОБА_9 проходила повз магазин «Весна», який розташований за адресою: м. Київ, бул. Жуля Верна, 3, де зустріла раніше невідомих ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , з якими познайомилась та почала розмовляти. В ході розмови, ОСОБА_9 повідомила останнім, що їй потрібно вдома провести ремонті роботи, на що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зазначили, що можуть це виконати. Після чого, ОСОБА_9 запросила останніх до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , на що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 погодились та пішли до зазначеної квартири.

Перебуваючи в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 пройшли до кухні, де почали спільно розпивати алкогольні напої та проводити особисте дозвілля, спілкуючись на різні теми. Під час зазначеного дозвілля, на ґрунті розпивання алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, на що ОСОБА_9 зробила зауваження останнім, з приводу їх поведінки. Вказаний факт обурив ОСОБА_5 , викликав в нього раптово виниклу особисту неприязнь, яка в подальшому переросла в умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Так, безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 близько 19.40 год., продовжуючи перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , наблизився впритул до ОСОБА_9 та кулаком своєї лівої руки наніс один удар в область обличчя останньої, яка від зазначеного удару не втримала рівновагу та впала на підлогу. Відразу після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, розуміючи, що ОСОБА_9 знаходиться на підлозі та не може чинити будь-якого фізичного опору, сів зверху на неї та кулаками своїх обох рук наніс не менше 9 ударів в область голови, кінцівок останньої, тобто у місце розташування життєво-важливих органів.

Своїми вищезазначеними умисними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: а) черепно-мозкової травми: перелом правої скроневої кістки з переходом на основу черепа (перелом великого крила основної кістки справа), забій головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ базальних відділів лобних часток з обох боків, полюса скроневої частки зліва, субдуральна гематома правої гемісфери, перелом лівої виличної кістки, перелом кісток носу з переходом на решітчасту пластину, гемосинус, гематоми на повіках обох очей, садно спинки носа, гематома потиличної ділянки, підшкірна емфізема обличчя ліворуч, емфізема лівої навколоочної ділянки, яка за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; б) синців, саден тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; в) закритої травми правої кисті - перелом основи проксимальної (основної) фаланги 1 пальця без зміщення уламків, яка за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не визнав, при цьому суду показав, що взимку 2024 року, точної дати не пам`ятає, біля магазину «Весна» він та його колишня співмешканка ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) познайомилися з потерпілою, яка запропонувала випити слабоалкогольні напої. Вони з ОСОБА_11 погодились, потім потерпіла придбала ще коньяк, шампанське та запропонувала піти до неї додому. Потерпіла запропонувала ОСОБА_11 роботу няні її дітей. Вдома у потерпілої вони сиділи на кухні, де вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_11 з потерпілою пішли в магазин, а він залишився з дітьми. Повернувшись з магазину, вони продовжили сидіти на кухні. Через деякий час в квартиру забіг чоловік дочки потерпілої, який кинувся на нього, а за ним прибула поліція, яка їх з ОСОБА_11 провела додому, а через два дні знову приїхали поліцейські, які забрали його у райвідділ поліції. Наполягає, що жодних тілесних ушкоджень потерпілій він не наносив, конфлікту з нею не було, наодинці із ОСОБА_13 він не залишався, інтимний зв`язок вона не пропонувала. Підтверджує, що у квартирі перебували він, ОСОБА_11 , потерпіла та її двоє маленьких дітей, звідки у потерпілої тілесні ушкодження пояснити не може. При їх знайомстві та в квартирі видимих ушкоджень на обличчі та тілі потерпілої не бачив. Раніше зазначав про обставини подій зі слів ОСОБА_11 .

Цивільний позов не визнає, оскільки він не наносив потерпілій тілесні ушкодження.

Сторона обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_5 посилалась на наступні докази.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що 28.01.2024 познайомилась з ОСОБА_14 та його співмешканкою ОСОБА_11 на вулиці та приблизно о 16 год. запросила до себе додому. Домовилась з ОСОБА_15 про ремонт коридору, дала завдаток 500 грн. Після цього запросила їх до столу. Вона та ОСОБА_11 пили шампанське, обвинувачений вживав горілку, де він її взяв не знає. Періодично виходила на балкон говорити по телефону. Звідти почула між ОСОБА_15 та ОСОБА_11 сварку, а коли повернулась до кухні, то помітила, що ОСОБА_11 тримається за щоку та плаче, зрозуміла, що обвинувачений її вдарив. ОСОБА_11 їй розповіла, що обвинувачений часто її б`є, через що вона попросила ОСОБА_15 піти. Коли останній вже одягнувся, то попросив ключі у ОСОБА_11 , а та сказала, що не дасть, бо то її квартира. Почувши це вона сказала ОСОБА_11 , щоб та покинула ОСОБА_15 та не терпіла його поведінку. Після цих слів ОСОБА_15 накинувся на неї, вдарив кулаком у голову, від чого вона почала хитатись, а потім схопив за волосся та бив головою об батарею, потім почав бити ногами та руками. ОСОБА_11 намагалась його відтягнути, але він її відштовхнув та продовжив її бити. Бив протягом приблизно 5 хвилин. Це бачила також її дитина, можливо від криків дитини ОСОБА_15 і зупинився. Після цього вона поповзла до ванни, де увімкнувши кран з водою, щоб її не чули, подзвонила сестрі та попросила допомоги. ОСОБА_15 та ОСОБА_11 у цей час продовжили сидіти за столом та вживати алкогольні напої, більше агресії до неї обвинувачений не виявляв. ОСОБА_11 лише запитала його навіщо він це зробив, оскільки якщо вона викличе поліцію, то будуть проблеми, а обвинувачений відповів, що зранку вона їх не згадає. Коли вона замкнулась у кімнаті з дітьми, прийшов її зять, якому зателефонувала сестра. На його запитання, що вони тут роблять, ОСОБА_15 сказав щоб той йшов геть. Зять наказав їм нікуди не йти і викликав поліцію. В подальшому її госпіталізували та на стаціонарному лікування вона провела майже місяць.

Цивільний позов підтримує у повному обсязі. З приводу матеріальної шкоди вказує, що порахувала ті витрати, які вже здійснила, а також ймовірні, що пов`язані з лікуванням. Крім того, у результаті дій обвинуваченого їй пошкоджено золоті прикраси, вартість яких також просить відшкодувати. З приводу моральної шкоди, зазначає, що її здоров`ю було завдано непоправної шкоди, тепер вона змушена постійно лікуватись, а крім того було завдано шкоди психічному здоров`ю її дитини. Шкода, завдана їй, обвинуваченим не відшкодована.

З приводу покарання вважає, що ОСОБА_15 необхідно призначити покарання, що пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що 28.01.2024 вона, ОСОБА_15 та їх знайомий ОСОБА_16 познайомились із ОСОБА_9 . Разом почали вживати алкогольні напої, зокрема на вулиці випивали «Гараж». Потім ОСОБА_9 запросила її та ОСОБА_15 додому, та запропонувала їй працювати нянею для її дітей і таким чином хотіла їх познайомити. У неї вдома вони знову сіли за стіл та вживали алкогольні напої. Домовились також, що ОСОБА_15 допоможе потерпілій з ремонтом коридору. Додому до потерпілої вони прийшли приблизно о 13.00 год., та пробули там десь до 19.00 год. За цей час вона та потерпіла виходили з дому у магазин, а ОСОБА_15 залишався з дітьми потерпілої. По поверненню вони продовжували вечеряти та вживати алкогольні напої. Діти у цей час грались, одна дівчинка попросилась спати, тому вона пішла у іншу кімнати покласти її спати. Звідти почула, що ОСОБА_9 пропонує ОСОБА_15 інтим, тому вона забігла до кухні і побачила, що обвинувачений дав 5-6 ляпасів потерпілій (ногами не бив), яка у цей час лежала на підлозі, не кричала і не захищалась. Вона зупинила його. Після чого від стресу вони з ним сіли і випили ще горілки. Потерпіла у цей час продовжувала лежати на підлозі кухні. Кров на обличчі у ОСОБА_9 була. Швидку збиралась викликати, проте прибіг зять потерпілої і вона не встигла. Зять викликав поліцію. Коли ОСОБА_15 бив потерпілу, то діти спали, одна дівчинка прибігла, але вона її повернула назад у кімнату. Коли познайомились із потерпілою, то видимих тілесних ушкоджень на ній не було.

Судом досліджені витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження №000452, постанови про призначення групи слідчих, прокурорів, та їх зміну, ухвала слідчого судді від 27.02.2024, які суд бере до уваги на підтвердження допустимості доказів, зібраних в межах даного кримінального провадження (т.1 а.с. 92, 93, 94-95, 96-97, 136-137, 138, 139 ).

Судом безпосередньо досліджені і наступні письмові докази сторони обвинувачення.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.02.2024, ОСОБА_9 повідомила про те, що 28.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 наглядно знайомий ОСОБА_17 наніс їй тілесні ушкодження (т. 1 а.с.99, а.с.98 - рапорт).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.02.2024, оглянуто квартиру АДРЕСА_3 , встановлено місце вчинення кримінального правопорушення, виявлено та вилучено наволочку та кофту зі слідами речовини бурого кольору (т. 1 а.с.101-113).

Згідно протоколу огляду місця події від 02.02.2024 оглянуто кухню квартирі АДРЕСА_3 , виявлено штани чорного кольору та кросівки сірого кольору, які вилучені (т.1 а.с.114-117).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2024, ОСОБА_9 впізнала чоловіка, що зображений на фотознімку №2 ( ОСОБА_5 ) як того хто наніс їй тілесні ушкодження (т.1 а.с.118-120).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23.02.2024, ОСОБА_9 розповіла та показала обставини за яких їй були нанесені тілесні ушкодження (т.1 а.с. 121-125, а.с.126 - диск з відеозаписом).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 02.02.2024 свідок ОСОБА_10 відтворила відомі їй обставини нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (т.1 а.с.127-131, а.с.132 - диск з відеозаписом).

Отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень підтверджується копіями картки виклику швидкої медичної допомоги від 28.01.2024 за №243966 та 29.01.2024 за №244834, копією картки виїзду ШМД від 28.01.2024 за №3966 та 29.01.2024 за №4834, довідкою КНП «КМКЛ ШМД» про те, що ОСОБА_9 з 29.01.2024 перебуває у відділенні лікарні з відповідним діагнозом ( т.1 а.с.162, 163, 164, 165, 166, 167, 100).

Оглянутим в судовому засіданні відезаписом з портативних відеореєстраторів поліцейських, зафіксовано обставини опрацювання виклику поліції за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.161).

Відповідно до висновку експерта №042-368-2024 від 18.03.2024, дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 28.01.2024 о 20.59 год., у неї мали місце тілесні ушкодження:

а) черепно-мозкова травма: перелом правої скроневої кістки з переходом на основу черепа (перелом великого крила основної кістки справа), забій головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ базальних відділів лобних часток з обох боків, полюса скроневої частки зліва, субдуральна гематома правої гемісфери, перелом лівої виличної кістки, перелом кісток носу з переходом на решітчасту пластину, гемосинус, гематоми на повіках обох очей, садно спинки носа, гематома потиличної ділянки, підшкірна емфізема обличчя ліворуч, емфізема лівої навколоочної ділянки, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження;

б) синці, садна тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, що відносяться до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я);

в) закрита травма правої кисті - перелом основи проксимальної (основної) фаланги 1 пальця без зміщення уламків відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились внаслідок не менше 10 (десяти) травматичних дій тупого(их) предмета(ів), за давністю можуть відповідати вказаному терміну тобто 28.01.2024.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілої ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, дані протоколів допиту потерпілого та свідка ОСОБА_10 , протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілого та свідка, можна заключити, що виявлені у потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитись при умовах та у спосіб на які вони вказують.?

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілої ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, дані протоколу допиту підозрюваного та протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , можна заключити, що умови спричинення даних тілесних ушкоджень не відповідають даним, викладеним у протоколі допиту та слідчого експерименту, на які вказує підозрюваний ( т.1 а.с.141-154).

Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення та сторони захисту є доказами, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена сукупністю зібраних у справі доказів, які суд визнає належними та допустимими та такими, що мають значення у даному кримінальному провадженні.

Так, судом встановлено, що за обставин, викладених у обвинувальному акті, у квартирі АДРЕСА_2 перебували потерпіла ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_10 , де разом вживали алкогольні напої. В подальшому, між потерпілою та обвинуваченим виник конфлікт, внаслідок чого ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

Суд бере до уваги та вважає правдивими показання в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 щодо причин виникнення конфлікту, а також обставини заподіяння тілесних ушкоджень. Так, показання свідка ОСОБА_10 та потерпілої узгоджуються між собою та підтверджують, що ОСОБА_5 саме на кухні квартири наносив ОСОБА_9 тілесні ушкодження. Висновком судово-медичної експертизи встановлено їх характер та морфологія, що також узгоджується із показаннями потерпілої, а також протоколами слідчих дій, проведених за її участі та свідка ОСОБА_10 та не відповідають обставинам, про які зазначав обвинувачений під час проведення слідчого експерименту за його участі.

Окремі розбіжності в даних, отриманих судом у ході судового розгляду, не впливають на висновки суду, оскільки узгоджуються із висновком судово медичної експертизи щодо часу, локалізації, морфології ушкоджень та встановленим експертом прямим причинно-наслідковим зв`язком між подіями та отриманням потерпілою тілесних ушкоджень.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні про його непричетність до заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень та обставини, які зафіксовані під час проведення слідчого експерименту від 02.02.2024 за його участі (т.1 а.с.155-158, а.с.159 - диск з відеозаписом), суд не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими доказами та такі показання розцінює як спосіб уникнути відповідальності за скоєне.

При цьому судом достовірно встановлено, що тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_5 спричинив потерпілій умисно, про що свідчить те, що обвинувачений внаслідок словесного конфлікту, відразу почав бити потерпілу та наніс їй не менше десяти ударів в тому числі і в життєво - важливі органи, коли потерпіла вже перебувала на підлозі та не могла чинити йому опір, отже цілеспрямованість дій обвинуваченого, який усвідомлював характер своїх дій та передбачав можливість настання таких наслідків, свідчить саме про умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. При цьому потерпіла та її дії не становили для ОСОБА_5 жодної загрози, що виключає перебування обвинуваченого у стані сильного душевного хвилювання. Суд також враховує і поведінку обвинуваченого після нанесення тілесних ушкоджень, який, не надавши допомоги потерпілій, яка лежала на підлозі кухні, продовжив вживати алкогольні напої. Ті обставини, що потерпіла в цей же день не була госпіталізована до медичного закладу, такі висновки суду не спростовує.

На підставі наведеного вище, сукупність зібраних у справі доказів, суд кладе в основу обвинувального вироку та приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю, а кваліфікація його дій за ч.1 ст.121 КК України вірна, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорій тяжких злочинів, конкретні обставини вчиненого та їх наслідки, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, утриманців не має, а також стан його здоров`я.

Суд враховує і думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, а також те, що заподіяна шкода їй не відшкодована.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено, оскільки ОСОБА_5 не розкаявся у вчиненому, свою вину він не визнав, протягом судового розгляду не висловив жалю з приводу вчиненого, не відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, тобто фактично не усунув негативні наслідки вчиненого злочину.

Отже, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.121 КК України, та вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, за вищенаведених обставин, суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Потерпіла ОСОБА_9 заявила цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Свій позов, з урахуванням доповнень до нього, обґрунтовує тим, що внаслідок дій обвинуваченого їй завдано фізичного та душевного болю. Вона понесла витрати на лікування, а спричинені тілесні ушкодження потягли за собою необхідність довготривалого відновлення стану здоров`я та подальші витрати. Також обвинувачений пошкодив три прикраси із золота, відновлення яких оцінено у 10000грн. Крім того їй заподіяну і моральну шкоду, оскільки вона була змушена змінити звичний спосіб життя, внаслідок постійного фізичного болю та продовження лікування, не має змоги повноцінно здійснювати догляд за своїми малолітніми дітьми, втратила заробіток. Просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 132 855,54грн. та 100 000грн. у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування цивільного позову надала копії виписок з медичної документації та квитанції про сплату за медичні препарати.

Сторона захисту щодо цивільного позову заперечувала, посилаючись на непричетність ОСОБА_5 до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій.

Суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що внаслідок подій 28.01.2024 та дій обвинуваченого, потерпілій заподіяну моральну шкоду, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях внаслідок отриманого тілесного ушкодження, істотністювимушених змін, а тому приходить до висновку, що потерпілій заподіяно моральну шкоду. Визначаючи безпосередньо її розмір, суд з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 100 000грн. моральної шкоди.

Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого 74 467,99грн. документально підтверджених витрат на лікування. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки жодним доказом не підтверджені.

Також з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню судові витрати за проведення експертизи у розмірі 6013,00 грн.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_18 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_18 - 74 467 (сімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят сім) грн. 99 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 (сто тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

Речові докази: штани чорного кольору, кросівки сірого кольору, наволочку зі слідами білого кольору, кофту зі слідами РБК, які зберігаються у кімнаті схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №4597) - знищити; диски з відеозаписами та аудіозаписами - залишити в матеріалах справи.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 6 013 (шість тисяч тринадцять) грн. 00 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1