Справа №186/1529/24
Провадження №1-кп/0186/246/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м.Шахтарське.

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шахтарському кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000367 від 24 серпня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.м.т. Межова, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого землекопом Шахтарського МЖКП, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, несудимого

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (із змінами і доповненнями станом на 18.05.2024) є військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

На військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших, утворених, відповідно до законів України, військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).

Призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», що затверджений постановою Кабінету міністрів України №560 від 16 травня 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543ХІІ від 21 жовтня 1993 року та (зі змінами та доповненнями станом на 18 травня 2024 року) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ; від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ; від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ; від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ; від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ; від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-IX; від 01 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України №3057-IX від 02 травня 2023 року; від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України №3275-ІХ від 27 липня 2023 року; від 06 листопада 2023 року №734/2023, затвердженим Законом України №3429-IX від 08 листопада 2023 року; від 05 лютого 2024 року №49/2024, затвердженим Законом України №3564-ІХ від 06 лютого 2024 року продовжено до 13 травня 2024 року, затвердженим Законом України №3684-ІХ від 08 травня 2024 року продовжено до 12 серпня 2024 року; від 23 липня 2024 року №469/2024, затвердженим Законом України №3891-ІХ від 23 липня 2024 року продовженого до 09 листопада 2024 року.

Указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено проведення загальної мобілізації протягом 90 діб на території Дніпропетровської області. У подальшому відповідно до вказаного Указів Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року; №342/2022 від 17 травня 2022 року; №574/2022 від 12 серпня 2022 року; № 758/2022 від 07 листопада 2022 року; №59/2023 від 06 лютого 2023 року; № 255/2023 від 01 травня 2023 року; №452/2023 від 26 липня 2023 року; №735/2023 від 06 листопада 2023 року; №50/2024 від 05 лютого 2024 року; №470/2024 від 23 липня 2024 року проведення загальної мобілізації продовжено до 09 листопада 2024 року. Крім того, вказаним указом визначено, що призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної Гвардії України, Служби Безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених з мобілізаційними планами.

Місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, з участю органів місцевого самоврядування та з залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців необхідно організувати та забезпечити в установленому порядку: своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти у військові частини; здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної Гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

З метою якісної підготовки та організаційного проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період громадянин України ОСОБА_5 , перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), та підлягав призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами та доповненнями станом на 18 травня 2024 року), п.20 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», що затверджений постановою Кабінету міністрів України №560 від 16 травня 2024 року - під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

20 липня 2024 року військовозобов`язаного - ОСОБА_5 , за результатами проходження медичного огляду, рішенням військово-лікарської комісії №153/1357 визнано придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, визначеного Додатком 4 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року (зі змінами станом на 27 квітня 2024 року).

20 липня 2024 року ОСОБА_5 , відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами та доповненнями станом на 18 травня 2024 року), «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період», що затверджений постановою Кабінету міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 роз`яснено про його подальший призов до Збройних Сил України на військову службу під час мобілізації на особливий період та запропоновано отримати повістку за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність явки о 16.00 годині 20 липня 2024 року до вказаного відділу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою відправлення до місця проходження військової служби у складі військової команди до військової частини НОМЕР_1 .

Однак, ОСОБА_5 20 липня 2024 року відмовився отримувати вказану повістку та з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що служити не бажає, чим порушив вимоги ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

20 липня 2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 складено акт про відмову в отриманні повістки №591.

У подальшому ОСОБА_5 у вказаний в повістці день, тобто 20 липня 2024 року о 16.00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних на те причин не прибув і жодних обставин неприбуття не повідомив, чим ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, тобто порушив порядок комплектування Збройних Сил України та не виконав загального обов`язку щодо відбування військової служб під час мобілізації на особливий період.

Після цього, 23 серпня 2024 року військовозобов`язаному - ОСОБА_5 , співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно роз`яснено про його подальший призов до Збройних Сил України на військову службу під час мобілізації на особливий період та запропоновано отримати повістку за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність явки о 13.00 годині 23 серпня 2024 року до вказаного відділу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою відправлення до місця проходження військової служби у складі військової команди до військової частини НОМЕР_1 .

Однак, ОСОБА_5 23 серпня 2024 року відмовився отримувати вказану повістку та з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що служити не бажає, чим порушив вимоги ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

23 серпня 2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 складено відповідний комісійний акт відмови від отримання повістки .

У подальшому ОСОБА_5 у вказаний у повістці день, тобто 23 серпня 2024 року о 13.00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних на те причин повторно не прибув та жодних обставин неприбуття не повідомив, чим ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, тобто порушив порядок комплектування Збройних Сил України та не виконав загального обов`язку щодо відбування військової служби під час мобілізації на особливий період.

Тобто, військовозобов`язаний - ОСОБА_5 , діючи умисно, не маючи, на підставі ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважних причин неприбуття, звільнення чи відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином ознайомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, від проходження військової служби відмовляється чим ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, в подальшому у визначений в повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився.

19 листопада 2025 року між прокурором Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000367 від 24 серпня 2024 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_5 , із захисником адвокатом - ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України, в приміщенні Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області за адресою: вул.Шахтарської Слави, буд.№16, м.Шахтарського, Синельниківського району, Дніпропетровської області, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої: обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин щодо виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 по ст.336 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Згідно ч. 3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробу ванням, визначаються судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала, просила її затвердити та призначити покарання обвинуваченому по ст.336 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, від дачі показань відмовився, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три років, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання по ст.336 КК України в виді позбавлення волі на строк три роки, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, призначивши мінімальний іспитовий строк.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України .

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ст.336 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України .

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений - ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На підставі ст.65 КК України, п.1 Постанови Пленуму ВССУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення, перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, при призначенні покарання враховано, що ОСОБА_5 є таким, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює, позитивно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та ухвалення обвинувального вироку.

Так як укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений відмовився від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а саме: від допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подання клопотання про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь; що ОСОБА_5 скоїв нетяжкий злочин, щиро розкаявся, тобто угода відповідає вимогам цього Кодексу, закону та ухваленню вироку, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_5 покарання по ст.336 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і покладенням обов`язків, на підставі ст.75 і ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_5 по ст.336 КК України правильна, за ознакою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідність 100 КПК України:

оригінал попередження ОСОБА_5 від 20 липня 2024 року про адміністративну та кримінальну відповідальність, передбачену за порушення правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом в особливий період на 1 аркуші; оригінал повістки № 1701 на відправку (до військової частини НОМЕР_1 ) о 16:00 годині 20 липня 2024 року на 1 аркуші; оригінал акту № 591 про відмову ОСОБА_5 в отриманні повістки від 20 липня 2024 року на 1 аркуші; оригінал повістки № 1969 на відправку (до військової частини НОМЕР_1 ) о 13:00 годині 23 серпня 2024 року на 1 аркуші; оригінал акту відмови ОСОБА_5 від отримання повістки, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену 19 листопада 2025 року між прокурором Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000367 від 24 серпня 2024 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_5 , із захисником адвокатом - ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України, в приміщенні Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області за адресою: вул.Шахтарської Слави, буд.№16, м.Шахтарського, Синельниківського району, Дніпропетровської області, угоду про визнання винуватості, за умовами якої: обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин щодо виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 по ст.336 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідність пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази: оригінал попередження ОСОБА_5 від 20 липня 2024 року про адміністративну та кримінальну відповідальність, передбачену за порушення правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом в особливий період на 1 аркуші; оригінал повістки № 1701 на відправку (до військової частини НОМЕР_1 ) о 16:00 годині 20 липня 2024 року на 1 аркуші; оригінал акту № 591 про відмову ОСОБА_5 в отриманні повістки від 20 липня 2024 року на 1 аркуші; оригінал повістки № 1969 на відправку (до військової частини НОМЕР_1 ) о 13:00 годині 23 серпня 2024 року на 1 аркуші; оригінал акту відмови ОСОБА_5 від отримання повістки, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Вирок Шахтарського міського суду Дніпропетровської області на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Шахтарський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, не роз`яснення їм наслідків укладення угоди;

прокурором, виключно з підстав призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6