Справа №345/7308/25
Провадження № 1-кп/345/394/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000621 від 03.12.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, має статус приватного підприємця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , має на утриманні 1 неповнолітню дитину, має статус особи з інвалідністю 3-ї групи, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.06.2025 у справі № 345/1003/25, яка набрала законної сили 23.06.2025, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Не зважаючи на це, ОСОБА_2 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Калуського міськрайонного суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 03.12.2025 о 10:30 год., будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, керував автомобілем марки Jeep Grand Cherokee, із реєстраційним номером НОМЕР_2 та рухався по вул. Богдана Хмельницького в напрямку до м. Калуша, де був зупинений на відстані 250 метрів до моста через р. Сівка поліцейськими групи реагування патрульної поліції Калуського РВП ГУНП в області про що було складено постанову про адміністративне правопорушення серія серії ЕНА № 6269869 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20400 грн.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини за яких він вчинив кримінальні правопорушення. Пояснив, що в червні 2025 років він був притягнений до адміністративної відповідальності і його позбавили права керування транспортними засобами строком на один рік. Після цього він перестав вживати алкоголь і автомобілем не керував. Проте 03.12.2025 року в нього були невідкладні справи і у денну пору доби він керував автомобілем. Їхав автомобілем в м. Калуш, де його зупинили працівники поліції. Усвідомлює що вчинив неправомірно. Розкаюється за вчинене. Просить врахувати стан його здоров`я і суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим, ні стороною обвинувачення, яка представлена прокурором не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення кримінального правопорушення; способу і порядку його вчинення, а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого, то зі згоди сторін кримінального провадження судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають місце знаходження речових доказів. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також, судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті та визнаних учасниками провадження, повністю доведена. Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію обвинувача і прокурора.

Зокрема, суд враховує що ОСОБА_2 під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно. Є самозайнятою особою і має стабільні доходи, одружений і має одну неповнолітню дитину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, в обвинувальному акті не зазначено, а суд не вправі самостійно їх встановлювати.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення ним злочину, наявність кількох обставин які пом`якшують покарання і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ствердив, що готовий відбути покарання у виді штрафу.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових правопорушень. Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і співрозмірності вчинених протиправних дій.

Оскільки, обвинуваченому призначається покарання не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі, то відсутні підстави обирати обвинуваченому запобіжний захід даним вироком суду.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень.

Речові докази:

- DVD-R диск, копії матеріалів судової справи та постанови залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_6