ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/26/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

скаржника ОСОБА_6

представника скаржника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , суд першої інстанції виходив з того, що аргументи заяви ОСОБА_6 про можливе вчинення суддею злочинів, ґрунтуються на його власній оцінці обставин та незадоволенням ухваленими судовими рішеннями під час розгляду його скарг.

Також слідчим суддею констатовано, що у тексті заяви не зазначено відомостей, які б вказували на злочинний характер дій осіб щодо яких подано таку заяву, а тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містилось повідомлення про вчинення злочину.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року скасувати.

В обґрунтування своїх доводів, стверджує, що слідчий суддя розглянув його скаргу на бездіяльність слідчого без повідомлення його та захисника про дату, час і місце судового розгляду, чим порушено вимоги ст.ст. 135137 КПК України.

Вказує на те, що суд безпідставно залишив без розгляду його численні клопотання про призначення безоплатного захисника, попри те, що він є засудженим, перебуває під вартою, не має адвоката та має право на безоплатну правову допомогу відповідно до ст. 59, 63 Конституції України, ст. 7, 9 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказує, що винесення слідчим суддею рішення без його виклику в судове засідання як скаржника є порушенням вимог ст.ст.306, 307 КПК України.

Вважає, що слідчий суддя навмисно не надіслав йому копію ухвали наступного дня після її проголошення, як того вимагає ст. 376 КПК України, чим обмежив його право на своєчасне апеляційне оскарження судового рішення.

Одночасно ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження з тих мотивів, що оскаржувану ним ухвалу слідчого судді він отримав лише 20.11.2025 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, дослідивши наявні матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається із апеляційної скарги, ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне провадження оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвала слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року, постановлена після завершення судового засідання. Участі в якому ОСОБА_6 не приймав.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК строк виконання процесуальних дій може бути поновлений в тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Поважними причинами є ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Такими поважними причинами може бути необізнаність заінтересованих осіб про мотиви прийнятого слідчим суддею рішення, що є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

Відповідно до матеріалів провадження копію оскаржуваної апелянтом ухвали Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області було направлено начальнику ДУ Вінницька установа виконання покарань (№1) для вручення під розписку ОСОБА_6 11.11.2025 р. засобами електронного зв`язку., яку останній отримав 20.11.2025 року, про що свідчить його розписка. (т.4 а. п.135, 143)

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06.11.2025 року подана ОСОБА_6 13.11.2025 року та надійшла до Хмельницького апеляційного суду 04.12.2025 року.

За таких обставин, колегія судді вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущено з поважних причин і тому слід його поновити.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до матеріалів провадження, 15 травня 2023 р. ОСОБА_6 звернувся в адресу Президента України із скаргою, в якій просив доручити, в тому числі ДБР, порушити відносно судді Місінкевича дисциплінарні та кримінальні провадження за проведення розгляду справи без його участі. (т.1 а. п. 8)

В подальшому, 08 липня 2023 р. ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій вказав, що отримав лист слідчого за №1456ЗКП/14-01-337/2023 про відмову у внесенні до ЄРДР відомостей за його заявою від 15 травня 2023 р., з яким він не погоджується, тому на підставі ст.ст. 303. 306, 307 КПК України наполягає зобов`язати слідчого внести його заяву-повідомлення про злочин до ЄРДР.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду справ Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2023 року скаргу ОСОБА_6 направлено для розгляду до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Відмовляючи у задоволенні скарги, місцевий суд виходив з того, що аргументи заяви ОСОБА_6 про можливе вчинення суддею злочинів, ґрунтуються на його власній оцінці обставин та незгодою з ухваленими судовими рішеннями під час розгляду його скарг. У тексті заяви не зазначено відомостей, які б вказували на їх злочинний характер, а тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містилось повідомлення про вчинення злочину. У зв`язку з цим, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підстав для початку досудового розслідування на підставі заяви ОСОБА_6 не вбачалось; вагомі обставини, що можуть вказувати на вчинення кримінального правопорушення, у поданій ним заяві відсутні, а тому відсутні підстави для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Враховуючи наведене, внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості про кримінальне правопорушення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 глави 2 розділу 1 Положення про порядок ведення ЄРДР до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Проте, зміст ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення про злочин, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

З наведеного слідує, що закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки заява ОСОБА_6 зводиться до незгоди з ухваленими судовими рішеннями суддів під час розгляду його скарг, тобто у ній відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст.11 КК України, тому матеріали скарги свідчать про відсутність підстав вважати, що слідчим Державного бюро розслідування вчинено бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що суд не призначив йому безоплатного захисника є безпідставними, адже як вбачається з матеріалів судової справи ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2024 року судом було вжито заходи для забезпечення права ОСОБА_6 на доступ до правосуддя, а саме доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги забезпечити здійснення представництва інтересів заявника ОСОБА_6 . При розгляд його скарги шляхом призначення адвоката.

15 листопада 2024 року від РЦ БВПД у Хмельницькій області на електронну адресу суду надіслано доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №004-0002К від 07.05.2024 року, видане адвокату ОСОБА_7 для представництва інтересів ОСОБА_6 в суді у справі №686/20832/23.

Як вбачається з журналу судового засідання, адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , безпосередньо приймала участь у даному кримінальнику провадженні. (а. п.49, 106, 128)

Окрім цього, доводи апелянта про порушення слідчим суддею його права на захист у зв`язку з розглядом справи без його участі та без участі захисника колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як убачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді від 06.11.2025 року, а також із долучених до матеріалів справи журналу судового засідання та технічного носія із звукозаписом судового засідання у справі № 686/20832/23, під час розгляду вказаного провадження 06.11.2025 року участь у судовому засіданні брала захисник скаржника адвокат ОСОБА_7 .

Крім того, скаржник ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. При цьому слідчим суддею було враховано пояснення скаржника по суті поданої скарги, надані ним під час попередніх судових засідань. (а. п.49-51)

Відповідно до положень статті 303, а також статті 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть розглядатися за участю скаржника та/або його захисника, а неявка належним чином повідомленого скаржника не перешкоджає їх розгляду.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, підстави вважати, що право апелянта на захист було порушено, відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 , оскільки зі змісту заяви ОСОБА_6 не вбачається об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які б дійсно свідчили про наявність обов`язкових ознак злочину, підтверджували реальність конкретної події кримінального правопорушення і давали підставу внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року, яку оскаржує апелянт, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді