Дата документу 28.11.2025
Справа № 334/8800/24
Провадження № 1-кп/334/348/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187 КК України,

установив:

в проваджені суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, вказавши на те, що раніше встановлені ризики не зникли і продовжують існувати, а тому підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який немає.

В обґрунтування існування вказаних ризиків прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, що може спонукати обвинуваченого переховуватись від суду або взагалі виїхати на тимчасово окуповані території.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачений знайомий із потерпілими у цьому кримінальному проваджені, а відтак може впливати на них шляхом погроз, залякування або умовлянь.

ОСОБА_6 є особою, раніше неодноразово судимою, у тому числі, за вчинення тяжких злочинів, у тому числі за вчинення корисливих злочинів проти власності, офіційного джерела доходу не має, наразі обвинувачується у вчиненні нового тяжкого злочину, що свідчить про те, що існує ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України.

Також прокурор вказав на те, що до цього часу не допитані потерпілі та свідки, а тому перелічені у клопотання ризики фактично не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що не отримував цього клопотання. За твердженнями обвинуваченого адміністрація слідчого ізолятора нічого не передавала йому, тому розгляд цього клопотання, яке він не отримав менш ніж за три години до його розгляду є порушенням його прав, а підпис на супровідному листі, який наданий прокурором належить не йому. Обвинувачений зазначив, що вся справа щодо нього є сфальсифікованою та надав пояснення стосовно обставин, викладених в обвинувальному акті, а також вказав на порушення процедури його затримання та відкриття йому матеріалів досудового слідства, яке відбувалось без обов`язкової присутності адвоката. Вказав на те, що не розуміє у чому його звинувачують, оскільки не отримував обвинувального акту та інших документів.

Обвинувачений ОСОБА_6 наголосив на тому, що має, як мінімум дві адреси у місті Запоріжжі для проживання та має неповнолітню доньку, яку зобов`язаний утримувати та має право на спілкування із нею, проте назване є неможливим через його утримання в слідчому ізоляторі.

Захисник ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання, вказавши на те, що раніше встановлені ризики на даний час відсутні, оскільки судом з`ясовано, що ОСОБА_6 має місце проживання на території міста Запоріжжя, а його поведінка свідчить, що він готовий виконувати обов`язки щодо явки до суду і до нього доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід.

Також захисник наголосив на тому, що сама по собі тяжкість покарання не може бути обґрунтуванням для застосування найсуворішого виду запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, а інші ризики, вказані прокурором, є лише припущеннями самого прокурора, які не підтверджені жодним доказом.

Суд, оцінивши надані докази та пояснення учасників кримінального провадження, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Оцінюючи доводи прокурора та сторони захисту щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд зазначає про те, що в обвинуваченого немає власного житла та близьких родичів у місті Запоріжжі. Його твердження про наявність мінімум двох адрес, де він має можливість проживати не підтверджені жодним доказом. Також у суду відсутні відомості про те, що власники такого житла виявили бажання та готові надати обвинуваченому своє помешкання для проживання.

Назване на переконання суду, підтверджує наявність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Крім того, ОСОБА_6 у судових засіданнях неодноразово вказував, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 самі обікрали його, і вони є особами із алкогольної залежністю, що й спонукало їх до вчинення злочину проти нього. І в подальшому обмовили ОСОБА_6 з метою приховування свого злочину.

У сукупності вищеописані обставини та той факт, що потерпіли станом на сьогоднішній день не допитані, свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд критично оцінює твердження захисника обвинуваченого щодо наявності у нього стійких соціальних зв`язків та наявності джерел доходу, оскільки пояснень щодо джерел доходів та ймовірного місця проживання обвинуваченого, а тому суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Факт направлення обвинуваченому ОСОБА_6 копії клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтверджується відомостями про направлення такої копії прокурором на електронну адресу ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» та відміткою про отримання ОСОБА_6 копії клопотання у вигляді підпису та дати отримання.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме особливо важливих цінностей суспільства (посягання на майно людей, вчинення насильницьких дій з корисливих мотивів тощо).

Інші доводи, висловлені ОСОБА_6 у судовому засіданні не стосуються суті клопотання, що розглядалось і розцінюються судом, як суб`єктивні переконання самого обвинуваченого, а тому окремої оцінки суду не потребують.

Ураховуючи той факт, що обвинувачений має непогашену судимість за вчинення злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, не має постійного місця проживання, а також офіційного джерела доходів, знайомий із потерпілими у цьому кримінальному проваджені та знає адресу їхнього проживання, суд вважає, що доводи прокурора про наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджуються.

Керуючись ст. 183, 372, 376 КПК України, суд

ухвалив:

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

Термін дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу закінчується 26 січня 2026 року о 16:00 годині.

Резолютивна частина виготовлена у нарадчій кімнаті 28.11.2025 року.

Повний текст виготовлений та підписаний 01.12.2025 року.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3