КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/958/25
Провадження № 1-кп/391/41/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Компаніївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч. 1 ст. 121 КК України.

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.5 ст. 407 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк тримання під вартою, встановлений обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду, закінчується, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено й наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України; спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 407, ч. 1 ст. 121 КК України є умисними тяжкими злочинами. Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Прокурор обгрунтовував своє клопотання тим, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не перестали існувати та з урахуванням обставин передбачених, ст. 178 КПК України, в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку підозрюваного зможуть змінити свої покази або відмовитись від них, а також перешкодити розслідуванню кримінального провадження іншим чином, вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Окрім наведених ризиків зазначених у ст. 177 КПК України слід врахувати обставини, що мають значення при продовженні строку запобіжного заходу, визначені ст. 178 КПК України.

До висновків про існування зазначених вище ризиків прокурор доходить з огляду на наявні в матеріалах досудового розслідування докази, а також поведінку обвинуваченого під час вчинення інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Зокрема прокурор враховує, що наразі обвинувачений, будучи військовослужбовцем у складі Збройних Сил України, підозрюється у тяжкому злочині, який посягає на встановлений порядок несення військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, що істотно негативно впливає на підтримання належної військової дисципліни у Збройних Силах України та підриває обороноздатність держави в умовах активного ведення бойових дій, обумовлених агресією проти України.

Більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати з підстав, того, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, має змогу виїхати за межі Кіровоградської області, а також на підставі ч.6 ст. 176 КПК України.

Також прокурор звертав увагу на те, більш м`які запобіжні заходи застосувати до обвинуваченого не можливо.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам, останньому необхідно продовжити запобіжний захід в вигляді тримання під вартою.

Прокурор звертав увагу на те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж триманні під вартою, не може гарантувати виконання обвинуваченим, передбачених ст. 194 КПК України, обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.09.2025р. обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід - тримання під вартою. У подальшому ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.11.2025р. обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії застосування запобіжного заходу було продовжено до 12.12.2025 р. включно та ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2025р. обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії застосування запобіжного заходу було продовжено до 08.02.2026 р. включно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування кожного обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до умисних тяжких злочинів (у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту); їх наслідки спричинення потерпілому умисних тяжких тілесних ушкоджень (за ч.1 ст. 121 КК України).

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки вважає, що обвинувачений, не перебуваючи під вартою, усвідомлюючи тяжкість покарання (до 10 років позбавлення волі), може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку обвинуваченого зможуть змінити свої покази або відмовитись від них, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нові кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не одружений, офіційно не працюючий, доказів наявності в нього утриманців суду не представлено, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , є військовослужбовцем, який самовільно залишив військову частину, й спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження під час спільного розпивання алкогольних напоїв, й на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Суд враховує ризики, раніше враховані судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід в вигляді тримання під вартою, не змінились, ризики не зменшились.

Суд вважає, що ризики наразі є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`які, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченої. Продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на даний час відповідає суспільному інтересу щодо охорони прав та інтересів інших осіб.

Згідно матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею під час досудового розслідування розмір застави, виходячи з положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України (оскільки ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України із застосуванням насильства), не визначався, з чим суд погоджується при розгляді даного клопотання. При цьому суд також враховує положення ч.4 ст. 183 КПК України - під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, в тому числі ст. 407 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194, 197, 331, 350, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч. 1 ст. 121 КК України, вважати продовженим строком на 60 днів, тобто по 06.04.2026 року включно.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу в виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №14 для виконання, з врученням під розпис обвинуваченому ОСОБА_4 , також копію вручити прокурору, захиснику.

Апеляційна скарга на ухвалу про продовження дії запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 09 лютого 2026 р. о 11 год. 30 хвилин в приміщенні Компаніївського районного суду Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1