Справа № 461/900/26
Провадження № 1-кс/461/899/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові, погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001295 від 22.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 України, -

в с т а н о в и в:

слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт у кримінальному провадженні №0001295 від 22.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України на нерухоме майно, з забороною проведення будь-якій фізичній чи юридичній особі, відчужувати, розпоряджатися об`єктом нерухомого майна, виконувати будь-які реєстраційні дії, а саме на:

- земельну ділянку із присвоєним кадастровим номером :06:000:0298, площею 0,25 га., що на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області;

- земельну ділянку із присвоєним кадастровим номером :06:000:0299, площею 0,25 га., що на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що з метою перешкоджання подальшого відчуження земельних ділянок та проведення будь-яких реєстраційних дій відносно таких, з метою збереження речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки із присвоєними кадастровими номерами :06:000:0298 та :06:000:0299, площею 0,25 га кожна, що розташовані на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, з забороною проведення будь-якій фізичній чи юридичній особі, відчужувати, розпоряджатися об`єктом нерухомого майна, виконувати будь-які реєстраційні дії.

Зазначене нерухоме майно на теперішній час визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, так як являються об`єктом кримінально-протиправних дій відповідно до ст. 98 КПК України.

Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки згідно клопотання просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без участі слідчого та прокурора, які підтримують клопотання в повному обсязі, а також у відсутності власників земельних ділянок, їх захисників чи представників, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що Слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області, за процесуального керівництва прокурорів Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001295 від 22.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слугувала письмова заява ОСОБА_5 , відповідно до якої вбачається, що 03.10.2012 ОСОБА_6 уклав договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого він, як дарувальник, подарував ОСОБА_5 , земельну ділянку площею 0,5000 га, розташовану на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :06:000:0023.

Вказаний договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №1468.

Земельна ділянка, розташована на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :06:000:0023, належала ОСОБА_6 на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №058303, виданого 27.08.2012 Управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області. Державний акт видано на підставі розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації №102 від 14.02.2012.

Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №09667. Згідно з державним актом, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

Приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_7 , 03.10.2012 на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №058303, виданому 27.08.2012, зроблено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_5 .

Крім того, 12.10.2012 начальником Управління Держкомзему у Пустомитівському районі зроблено відмітку про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, яке зареєстровано в Поземельній книзі.

Інформація про земельну ділянку, кадастровий номер :06:000:0023 перенесена до ДЗК з Державного реєстру земель, згідно якої земельна ділянка належала ОСОБА_6 , державний акт ЯМ№058303 від 27.08.2012. Поземельна книга на земельну ділянку з кадастровим :06:000:0023 відкрита 27.08.2012, в подальшому до поземельної книги вносились наступні зміни: 11.12.2017 - реєстрація речового права за ОСОБА_6 в порядку обміну даними від ДРРП.

Так, ОСОБА_6 достовірно знаючи, що земельна ділянка в 2012 році була подарована, скориставшись тим, що в ДРРП не було інформації про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_5 , 11.12.2017 повторно зареєстрував право власності на неї за собою.

Окрім того, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що 03.10.2012 він подарував земельну ділянку площею 0,5000 га, розташовану на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :06:000:0023, ОСОБА_5 , видаючи себе за дійсного власника зазначеної земельної ділянки, звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та 23.07.2019 уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки серії та №876, відповідно до якого продав земельну ділянку ОСОБА_9 .

В результаті зазначених дій, ОСОБА_6 шляхом обману заволодів земельною ділянкою, що належала ОСОБА_5 , та відчужив її на користь ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_9 , від імені якого діяла ОСОБА_10 , продав земельну ділянку площею 0,5000 га, розташовану на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :06:000:0023 - ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного 23.05.2024 та посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_12 .

Вищевикладені обставини, також були підтверджені в ході допиту у процесуальному статусі потерпілого - ОСОБА_5 .

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, земельна ділянка, площею 0,5000 га, що розташовану на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :06:000:0023, 25.09.2025 на підставі заяви ОСОБА_11 , поділено на дві окремі земельні ділянки, площею 0,25 га, з кадастровими номерами :06:000:0298 та :06:000:0299, які перебувають у власності ОСОБА_11 .

Зазначене нерухоме майно на теперішній час визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, так як являються об`єктом кримінально-протиправних дій відповідно до ст. 98 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно абзацу 2 ч. 10 ст. 170 КПК України вбачається, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що зазначені земельні ділянки є доказом у даному кримінальному провадженні, а не накладення арешту може призвести до подальшої їх зміни, перетворення, відчуження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що стороною обвинувачення доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також, з урахуванням того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до знищення речових доказів та інформації, що в подальшому може мати доказове значення в кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для арешту земельних ділянок, а відтак клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Усі інші питання, зокрема, питання винуватості чи не винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу в судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, за необхідне накласти арешт на майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001295 від 22.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 України, - задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0001295 від 22.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України на нерухоме майно, з забороною проведення будь-якій фізичній чи юридичній особі відчужувати, розпоряджатися об`єктом нерухомого майна, виконувати будь-які реєстраційні дії, а саме на:

- земельну ділянку із присвоєним кадастровим номером :06:000:0298, площею 0,25 га., що на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області;

- земельну ділянку із присвоєним кадастровим номером :06:000:0299, площею 0,25 га., що на території Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1