Справа № 203/8591/25
Провадження № 1-кп/0203/2616/2025
УХВАЛА

іменем України

27 листопада 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001933 від 16.07.2025 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно якого:

-17.09.2021 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України, на підставі ст.ст. 93,94, 512, 512, 392, 395 КПК України застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в установу з надання психіатричної допомоги зі звичайним режимом,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001933 від 16.07.2025 року відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, яке було вчинено за наступних обставин.

15.07.2025 приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи біля адміністративної будівлі супермаркету «АТБ», розташованого по проспекту Олександра Поля, 93 у м. Дніпро, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який є особою похилого віку, та стояв навпроти нього, не усвідомлюючи своїх дій та не керуючи ними, своєю лівою рукою штовхнув ОСОБА_5 в область правого плеча, від чого останній відчув фізичний біль та ледь втримався на ногах.

Далі, ОСОБА_6 , стоячи навпроти потерпілого, докладаючи значних фізичних зусиль, своєю правою рукою наніс один удар в область лівої половини обличчя, від чого потерпілий ОСОБА_5 впав на спину на асфальтове покриття та втратив свідомість.

Згідно висновку судово-медичного експерта, внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з геморагічними вогнищами забиття речовини головного мозку в обох лобних та правій скроневій частках, субдуральних гематом правої півкулі та міжпівкульну, субарахноїдального крововиливу з проривом в 4-й шлуночок головного мозку, переломів передньої стінки гайморової пазухи та кісток носу, з явищами гемосинусу лівої гайморової пазухи, садна в тім`яній області, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день) й відсутністю ознак небезпеки життю в момент заподіяння.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 у період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, що потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги, у зв`язку з цим прокурор просить застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував свою вину у вчиненні правопорушення, однак просив застосувати до нього амбулаторну психіатричну допомогу.

Захисник підтримала ОСОБА_6 .

Згідно з ч.1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів клопотання законний представник до участі в кримінальному провадженні залучений не був.

Відповідно до положень статті 44 КПК України до участі залучається законний представник, у разі визнання особи, у встановленому порядку недієздатним або обмежено дієздатним.

Оскільки матеріали справи не містять рішення про визнання ОСОБА_6 недієздатним або обмежено дієздатним, тому суд вважає за можливе провести судовий розгляд за участю прокурора, особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та захисника.

Вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за обставин, викладених у клопотанні, повністю визнається учасниками судового провадження та обставини його вчинення ніким не оспорюються.

Водночас необхідність застосування до ОСОБА_6 примусового заходу медичного характеру обґрунтовується наступними доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що 15.07.2025 року вранці біля магазину «АТБ» за адресою: м.Дніпро, пр.О. Поля, 93 ОСОБА_6 безпричинно напав на нього, спочатку штовхнув, а потім вдарив по обличчю, від чого він впав та втратив свідомість, прийшов до тями вже дома, куди викликали швидку допомогу, яка доставила його до лікарні;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.07.2025 року, відповідно до якого до чергової частини ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява громадянина ОСОБА_7 , який повідомив про те, що 15.07.2025 року близько 09:00 невідома особа спричинила йому тілесні ушкодження (Том №1 а.с.16-17);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2025 року, яким зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 , який 15.07.2025 року близько 08:00, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 93, наніс йому тілесні ушкодження (Том №1 а.с.30-32);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.07.2025 року, за яким свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_6 , який 15.07.2025 року близько 09 години, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 93, бігав біля магазину «АТБ», а на землі лежав сусід ОСОБА_9 в калюжі крові. (Том №1 а.с.65-67);

-протоколом перегляду відеозапису за участю потерпілого ОСОБА_5 від 12.08..2-25 року, яким зафіксовано як ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження потерпілому (т.1, а с. 99-101);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2025 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 відтворив події, що відбулися 15.07.2025 року близько 09:00 години за адресою: м.Дніпро, пр. Олександра Поля, 93, а також обставини нанесення йому тілесних ушкоджень невідомою особою (Том №1 а.с.109-114);

- висновком експерта №2466е від 15.08.2025 року, згідно з яким виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з геморагічними вогнищами забиття речовини головного мозку в обох лобних та правій скроневій частках, субдуральних гематом правої півкулі та міжпівкульну, субарахноїдального крововиливу з проривом в 4-й шлуночок головного мозку, переломів передньої стінки гайморової пазухи та кісток носу, з явищами гемосинусу лівої гайморової пазухи, садна в тім`яній області, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день) й відсутністю ознак небезпеки життю в момент заподіяння (т.1 а.с.104-107);

Отже, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, а також оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке виразились у заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто в ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Разом з цим, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №448-к від 27.10.2025 року ОСОБА_6 у період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдальної, зазначене психічне захворювання позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом (т.1 а.с.174-178).

Частиною 2 ст. 513 КПК України визначено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до вимог ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

При цьому, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які зокрема вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння (п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України).

Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Суд звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України обрання судом певного виду примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Враховуючи висновки судово-психіатричної експертизи, а також вимоги ч. 4 ст.94 КК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Одночасно з цим, судом враховуються роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абз. 2 п. 15 постанови Пленуму №7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», за якими в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Відповідно до матеріалів клопотання до ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, строк дії якого спливає 02 грудня 2025 року. З метою забезпечення безперервності застосування заходів безпеки, суд вважає за необхідне залишити зазначений запобіжний захід без змін до набрання цією ухвалою законної сили.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 393, 395, 503-516, 532-534 КПК України, ст.ст.13, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі посиленим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

З часу доставки ОСОБА_6 до психіатричного закладу з посиленим наглядом запобіжний захід, у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, скасувати.

Речовий доказ: диск DVD-R «TDK» з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Повний текст ухвали складено та оголошено 01 грудня 2025 року о 14.30 годині.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1