Справа № 935/2270/19
про самовідвід судді
Після цього на оперативній нараді суддів Брусилівського районного суду Житомирської області з метою підвищення професійних навичок та підтримання кваліфікації суддів було обговорено мотиви, з яких виходив суд при постановленні вироку у вказаному кримінальному провадженні, та детально проаналізовано докази, які були покладені в основу виправдувального вироку суду.
Разом з тим, постановою Верхового Суду від 02.09.2025 року ухвалу Житомирського апеляційного суду від 23.01.2025 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, було скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Винницького апеляційного суду від 01.12.2025 року вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 02.11.2023 року, яким ОСОБА_1 було виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 367 КК України, було скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Вимога "безсторонності", згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.
Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Наведене свідчить про те, що підставою для відводу/самовідводу не обов`язково має бути беззаперечно доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді.
Згідно з цією нормою має бути унеможливлена участь судді в розгляді справи за наявності у сторони лише сумніву в його неупередженості.
Таким чином, достатньою підставою для відводу/самовідводу є обґрунтоване припущення про існування ризику того, що слідчий суддя, суддя в силу впливу певних факторів може бути необ`єктивним.
Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що після детального обговорення на оперативній нараді суддів вказаного кримінального провадження та виникнення у зв`язку з цим певного внутрішнього переконання щодо обставин кримінального провадження та доказів, які по ньому зібрані, з метою запобігання у майбутньому будь-яких можливих нарікань учасників провадження на необ`єктивність, упередженість чи зацікавленість судді у розгляді даної справи, -
Суддя ОСОБА_3