В И Р О К

іменем України

29 січня 2026 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

за відсутності представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000546 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зміїв Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

09 листопада 2025 року о 13:20 годині, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, який неодноразово продовжений, у тому числі Указом від 20 жовтня 2025 року № 793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 жовтня 2025 року № 4643-IX, з 05:30 години 05 листопада 2025 року на 90 діб, ОСОБА_4 перебував поблизу домоволодіння № 2 по пров. Трудовому в м. Змієві Чугуївського району Харківської області. В той час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення польового геофізичного обладнання: коси (кабелю) STRL 55-4 FDU CABEL, геофонів SG10 6.25, цифрового модуля FDU-428, які використовуються в діяльності ТОВ "Вікоіл ЛТД", та розміщені по вищевказаному провулку Трудовому в м. Змієві Чугуївського району Харківської області.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи за вище зазначеною адресою, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, обірвавши частину польового геофізичного обладнання, таємно викрав належні ТОВ "Вікоіл ЛТД": частину коси (кабелю) STRL 55-4 FDU CABEL, довжиною 70 м, вартістю 14 523 грн 60 коп.; дванадцять геофонів SG10 6.25, вартістю 5 198 грн 40 коп.; один цифровий модуль FDU-428, вартістю 33 850 грн 88 коп., чим спричинив потерпілому ТОВ "Вікоіл ЛТД" матеріальну шкоду на загальну суму 53 572 грн 88 коп.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду визнав себе винуватим та показав про зазначені вище обставини таємного викрадення майна ТОВ "Вікоіл ЛТД". Так, обвинувачений показав, що у листопаді йшов провулком Трудовим поблизу місця свого проживання, побачив кабель помаранчевого кольору, який лежав по провулку понад забором, та до якого було під`єднане якесь обладнання. Він вирішив викрасти частину цього кабелю разом з обладнанням, оскільки думав, що вони містять мідь, яку він хотів здати на металобрухт. З цією метою він таємно викрав відрізок кабелю з приєднаним до нього обладнанням, після чого на території покинутого будинку випалив ізоляцію, а метал, одержаний таким чином, відніс на прийомку металобрухту. Там йому повідомили, що принесений ним метал не є міддю, після чого він його кинув на пункті приймання металобрухту та пішов. У вчиненій крадіжці щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 є винуватим у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, і його дії суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу обвинуваченого, який вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України (а. п. 37), під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 38), не працює, за місцем проживання скарги у відношенні нього не надходили (а. п. 39), має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. п. 42).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином, однак обвинувачений, щиро розкаявся, сприяв кримінальному провадженню шляхом надання показань про обставини кримінального правопорушення, має поганий стан здоров`я через захворювання судин нижніх кінцівок (а. п. 41), представник потерпілого подав заяву про відсутність наміру подавати позов у кримінальному провадженні про відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути 440 грн 00 коп. процесуальних витрат на залучення судового експерта ОСОБА_7 для проведення судово-товарознавчої експертизи № 2936/25 від 18.11.2025 (а. п. 54).

Застосований щодо речових доказів арешт тимчасово вилученого майна на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 13.11.2025 належить скасувати (а. п. 49-51).

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (а. п. 48, 52, 53).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 440 (чотириста сорок) грн 00 коп. на користь судового експерта ОСОБА_7 на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 2936/25 від 18.11.2025.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 13.11.2025 арешт тимчасового вилученого майна.

Речові докази - фрагменти металевого дроту без ізоляції, вагою 1,2 кг, два геофони, що передані на зберігання до камери схову ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, повернути представнику потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1