Справа №523/1916/26
Провадження №1-кс/523/1720/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пересипської окружної прокуратури м. Одеса про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трапівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні дітей 2007, 2009, 2014 року народження, працевлаштованого головним спеціалістом Київської районної адміністрації, маючого 2 групу інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (оренда), раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 21.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Пересипської окружної прокуратури міста Одеси.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що 13.01.2026 року до Київської районної адміністрації Одеської міської ради за вх. № 83/01-11 надійшло звернення Одеської обласної філії ГО «Всеукраїнське об`єднання позаштатних (громадських) інспекторів архітектурно-будівельного контролю» про виявлене порушення вимог чинного містобудівного законодавства України та самовільного захоплення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), 6-А, а також незаконного будівництва на ній комплексу технічного обслуговування автомобілів, який на праві власності належить ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Розгляд вказаного звернення доручено, співробітникам відділу контролю та моніторингу за станом території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради.

2026 року, приблизно всередині січня (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_6 здійснюючи свою службову діяльність, отримавши та ознайомившись із вищевказаними зверненням, відвідав комплекс технічного обслуговування автомобілів за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), 6-А, який належить ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та виявив порушення допущенні під час реєстрації права власності на вищевказаний об`єкт, а також порушення правил благоустрою.

Після чого, у ОСОБА_6 , виник злочинний протиправний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди від представника власника майна ОСОБА_10 , який діяв на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за невжиття заходів правового характеру пов`язаних із проведенням перевірки та обстеження об`єкту нерухомості розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), 6-А, не надання припису та не складення протоколу про адміністративні правопорушення відносно власників майна.

На виконання свого злочинного умислу направленого на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , 18.01.2026 року близько 10 години 00 хвилин зустрівся із ОСОБА_10 , який діяв на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: м. Одеса, вул. Князя Ярослава Мудрого, 14, Київський районний ринок м. Одеси та в ході розмови повідомив останньому про те, що у нього на розгляді перебуває звернення Одеської обласної філії ГО «Всеукраїнське об`єднання позаштатних (громадських) інспекторів архітектурно-будівельного контролю» про виявлене порушення вимог чинного містобудівного законодавства України та самовільного захоплення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , а також незаконного будівництва на ній комплексу технічного обслуговування автомобілів, який на праві власності належить ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Згідно вказаних матеріалів, він вбачає, що право власності на вищевказаний об`єкт було зареєстровано з порушеннями з урахуванням чого, необхідно проводити обстеження та перевірку вказаного об`єкту за результатами чого, приймати правове рішення щодо його знесення та притягнення винних осіб до відповідальності.

Крім того, в ході розмови ОСОБА_6 , будучи службовою особою, використовуючи надані йому службові повноваження головного спеціаліста відділу контролю та моніторингу за станом території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради, повідомив ОСОБА_10 , який діяв на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про те, що перевірка буде проводитись ним особисто та у випадку надання йому 500 доларів США, під час перевірки не буде встановлено будь яких порушень, однак наголосив, що сума може змінюватися в залежності від того які фактично порушення він виявить.

Окрім того, ОСОБА_6 , повідомив, що у випадку ненадання вказаних грошових коштів, ним буде проведено обстеження та перевірку вказаного об`єкту у встановленому законом порядку за результатами чого будуть виявлені порушення та складено акт обстеження незаконно розміщених об`єктів з подальшим ініціюванням його знесення та притягнення винних осіб до відповідальності.

Надалі, 23.01.2026 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 знову зустрівся з ОСОБА_10 , який діяв на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за раніше обумовленою в ході телефонної розмови адресою: місто Одеса, вул. Академіка Корольова, 9, Київської районної адміністрації Одеської міської ради та під час розмови повторно наголосив, про те що звернення Одеської обласної філії ГО «Всеукраїнське об`єднання позаштатних (громадських) інспекторів архітектурно-будівельного контролю» про виявлене порушення вимог чинного містобудівного законодавства України та самовільного захоплення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), 6-А знаходиться у нього на розгляді, а також про те, що вказаним об`єктом багато хто цікавиться та питання необхідно вирішувати швидко, після чого показав ОСОБА_10 свій мобільний телефон, на якому була зазначена сума «1000», за вказану грошову винагороду ОСОБА_6 , обіцяв не здійснювати перевірку вказаного об`єкту та надати відповідь заявнику про те, що право власності на комплекс технічного обслуговування автомобілів розташований за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), 6-А, встановлене згідно рішення суду та підстави для правового реагування відсутні.

Надалі, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, 27.01.2026 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, перебуваючи разом з ОСОБА_10 , який діяв на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у своєму автомобілі марки «Honda Accord, з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », який розташовувався на парковці ТЦ «Вузівський» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога 140/1, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, використовуючи надану йому владу та службові повноваження, одержав від ОСОБА_10 раніше обумовлену ним неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США, що станом на 27.01.2026 року відповідно до курсу Національного банку України становить 43 125,3 гривень за невжиття ним, як службовою особою заходів правового характеру пов`язаних із проведенням перевірки об`єкту нерухомості розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), 6-А, не надання припису та не складення протоколу про адміністративні правопорушення відносно власників майна, а також надання відповіді заявнику про те, що право власності на комплекс технічного обслуговування автомобілів розташований за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), 6-А, встановлене згідно рішення суду та підстави для правового реагування відсутні.

Отриманими від ОСОБА_10 в якості неправомірної вигоди грошовими коштами у розмірі 1 000 доларів США ОСОБА_6 мав намір розпорядитися на власний розсуд, однак був викритий та затриманий на місці вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів.

27.01.2026 року ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України було затримано та 28.01.2026 року останнього було повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом невідкладного обшуку автомобіля марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 від 27.01.2026 року за адресою: м. Одеса, Врожайна, біля буд. №3;

- допитами свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом ідентифікації(огляду) та вручення грошових коштів свідку ОСОБА_10 від 26.01.2026 року;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 ;

- протоколами негласних слідчих (розшукових) дій щодо яких триває процедура скасування грифу секретності та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

29.01.2026 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пересипської окружної прокуратури м. Одеса, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , яке обґрунтоване тим, що він може:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областей чи АР Крим. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , являється колишнім співробітником правоохоронного органу, ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, у тому числі шляхом проведення негласних (слідчих) розшукових дій, а тому здобуті знання під час проходження служби, ОСОБА_6 може використати з метою власного переховування від органу досудового розслідування, та як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Стосовно вказаного ризику (як підстави застосування запобіжного заходу), слід зауважити, що застосування запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), одним з важливіших серед яких є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений підозрюваним/обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, інкримінований підозрюваному/обвинуваченому, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 вчинив інкримінований йому злочин, займаючи посаду головного спеціаліста відділу контролю та моніторингу за станом території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради, що дає змогу останньому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів відділу контролю та моніторингу за станом території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється вчинене під час виконання ним службових обов`язків;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки ОСОБА_6 за рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, за допомогою яких може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі інших співробітників відділу контролю та моніторингу за станом території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради, причетність яких, буде перевірена під час проведення досудового розслідування.

Окрім того, ОСОБА_6 добре знайомий із свідком ОСОБА_10 , однак на теперішній час вказаний свідок допитаний лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак, не допитаний під час судового розгляду, з урахуванням чого, під впливом підозрюваного шляхом шантажу підкупу, вмовляння, тощо, зазначений свідок може змінити раніше надані ним покази;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 довготривалий час працював на різних посадах в органах поліції, враховуючи досвід отриманий за час перебування вказаних посадах та те, що ОСОБА_6 на даний час займає посаду головного спеціаліста відділу контролю та моніторингу за станом території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради, дає можливість останньому перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад залучати сторонніх осіб, які будуть чинити тиск на свідків та спотворювати обставини вчинення кримінального правопорушення, вживати заході для уникнення відповідальності іншими особами, які на даний час не встановлені в ході проведення досудового розслідування;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_6 перебуваючи на свободі, займаючи посаду головного спеціаліста відділу контролю та моніторингу за станом території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради, та не будучи відстороненим від посади, може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а саме надалі вчиняти неправомірні дії або вчинити інший злочин пов`язаний з корупцією.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому;

прокурор ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора ОСОБА_3 ;

захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання та просив застосувати домашній арешт, мотивуючи міцними соціальними зв`язками підозрюваного, необґрунтованими ризиками та розміром застави зазначененими в клопотанні слідчого.

підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України Кримінальне Процесуальне Законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання підозрюваного під вартою повинна забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на свободі з огляду на санкцію статті в підозрі може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду на території України з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, як особисто, так і через третіх осіб, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення так як кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється вчинене під час виконання ним службових обов`язків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом залучання сторонніх осіб, які будуть чинити тиск на свідків та спотворювати обставини вчинення кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється з підстав зазначених у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя вважає, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_6 буде перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зазначені ризики існують, що згідно ст. 177 КПК України, є підставою для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

З урахуванням суспільної небезпеки злочину, у скоєнні якого ОСОБА_6 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваного, який є громадянином України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні дітей 2007, 2009, 2014 року народження, працевлаштованого головним спеціалістом Київської районної адміністрації, маючого 2 групу інвалідності, зареєстрованого, раніше не судимого, останньому було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, слідчий суддя вважає, що потрібно застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, згідно ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ відзначив, що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Вирішуючи питання щодо встановлення застави, слідчий суддя приймає до уваги, обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , зокрема, підвищений ступінь суспільної небезпеки тяжкого корисливого кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, інші відомості про нього та положення ст.182 КПК України. Враховуючи розмір можливого безпідставного доходу підозрюваного від протиправної діяльності та, як наслідок, істотного поліпшення його майнового стану, слід дійти до висновку про наявність виключного випадку, що зумовлює необхідність визначити розмір застави, вище максимального розміру, визначеного п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчий суддя, виходячи з практики ЄСПЛ, враховуючи підозру у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, сімейний і майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 , вважає за можливе визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який буде достатнім та зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у даному кримінальному провадженні, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого частково задовольнити та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що на даній стадії судового розгляду, з урахуванням даних про особу підозрюваного, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду застосування більш м`якого запобіжного, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, враховується необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів - до 27.02.2026 року включно, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 332800 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1