Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6107/24
Провадження №: 1-кп/332/248/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Заводського районного суду м. Запоріжжя у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2024 за № 0000130, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

с. Гладке Василівського району Запорізької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не є особою щодо якої, згідно ст. 480 КПК України, передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

встановив:

Конституцією України передбачено, що Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 Російською Федерацією.

За загальновідомим фактом, в порушення норм міжнародного права, приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року підрозділи збройних сил та інших збройних формувань РФ на виконання наказів вищого військового та політичного керівництва РФ шодо розв`язання агресивної війни та воєнного конфлікту проти України, із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, вторглись на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України, у тому числі м. Василівка Василівського району Запорізької області.

З метою відсічі військовій агресії РФ 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України.

Починаючи з 26.02.2022 територія м. Василівка Василівської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області тимчасово окуповано збройними формуваннями держави-агресора російської федерації, що визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій aбo які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 06 грудня 2022 року», та в подальшому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 року № 309 (зі змінами станом на 18.07.2024) Василівську міську територіальну громаду Василівського району Запорізької області віднесено до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Крім того, відповідно до п. 6 ст. 1 Закону: окупаційна адміністрація Російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російської Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Після остаточної військової окупації Василівської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області, у період часу з 26.02.2022, представниками збройних формувань держави-агресора рф всупереч порядку, встановленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншим діючим нормативно-правовим актам, за підтримки місцевих мешканців, які підтримали військове вторгнення на територію України та інших лояльних до держави-агресора рф верств населення, цілеспрямовано створено військову окупаційну адміністрацію у м. Василівка Запорізької області - мовою оригіналу «Военно-гражданская администрация Васильевского района Запорожской области».

Відповідно до, мовою оригіналу - «Решения № 11/83-1 от 21.06.2023

Избирательной комиссии Запорожской области «О проведении голосования на выборах депутатов Законодательного Собрания Запорожской области первого созыва, а также на выборах депутатов представительных органов муниципальных образований в Запорожской области первого созыва, назначенных на 10 сентября 2023 года, в течении нескольких дней подряд» окупаційною владою держави-агресора призначені незаконні вибори на тимчасово окупованій території Запорізької області на 10.09.2023.

Встановлено, що громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Василівка Василівської міської територіальної громади Запорізької області, яка з 26.02.2022 і на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації, приблизно у період часу, з серпня по вересень 2023 року, діючи умисно, маючи проросійські погляди, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно прийняла участь у виборах як кандидат в депутати від політичної партії держави-агресора рф мовою оригіналу «Единая Россия» до незаконного органу влади, мовою оригіналу «Васильевского окружного Совета депутатов», створеного на тимчасово окупованій території.

Далі, 10.09.2023, ОСОБА_7 обрана депутатом першого скликання від політичної партії держави-агресора рф мовою оригіналу «Единая Россия» у незаконний орган влади, а саме, мовою оригіналу «Васильевского окружного Совета депутатов», створений на тимчасово окупованій території м. Василівка, Василівської міської територіальної громади Запорізької області, який 29.09.2023 внесений до мовою оригіналу «Единного государственного реестра юридических лиц» держави-агресора рф, як окрема юридична особа мовою оригіналу «Васильевский окружной совет депутатов», (юридична адреса: Запорізька область, м. Василівка, вул. Чекістів,1 «Основной государственный регистрационный номер» 402).

В подальшому, ОСОБА_7 будучи обраною депутатом першого скликання до незаконного органу влади мовою оригіналу «Васильевский окружной Совет депутатов», діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої представниками збройних формувань держави агресора рф, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Василівка Василівської міської територіальної громади Запорізької області, прийняла участь у проведенні, мовою оригіналу «второго заседания первого созыва Васильевского окружного Совета депутатов», відповідно рішення № 5, мовою оригіналу, «Об утверждении персонального состава постоянных комиссий Васильевского окружного Совета депутатов первого созыва», де її за добровільної згоди призначено, мовою оригіналу «членом комиссии по промышленности».

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, з врахуванням того, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснювалось у спеціальному провадженні згідно ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2024 (а.с. 116-117 т. 1), тому ухвалою суду від 04.02.2025 прийнято рішення про здійснення відкритого спеціального судового провадження у даному кримінальному провадженні (а.с. 152-153 т. 1) та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої.

У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_7 не була допитана судом в якості обвинуваченої по суті пред`явленого їй обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_7 до слідчого (прокурора), суду, направлених їй повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя.

Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомлений мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самому захисника; в) бути засудженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника безплатно для нього.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Так, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року; «F.C.B. проти Італії» від 28 серпня 1991 року; «Т. проти Італії» від 12 жовтня 1992 року; «Пуатрімоль проти Франції» від 23 листопада 1993 року; «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року; «Меденіца проти Швейцарії» від 14 червня 2001 року; «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року; «Да Лус Домінгеш Ферейра проти Бельгії» від 24 травня 2007 року висвітлено пункт про здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого в аспекті вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право кожного на справедливий суд, коли немає підстав вважати, що обвинувачений не був належно повідомлений про розпочате щодо нього судове провадження; якщо він згодом може домогтися ухвалення нового судового рішення за його участі, в якому містилася б оцінка обґрунтованості висунутих проти нього обвинувачень, а також під час дотримання інших гарантій його конвенціальних прав. Це свідчить про те, що здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого не суперечить вимогам цього нормативно-правового акта міжнародного значення.

Натомість, ОСОБА_7 скористалася своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України.

Таким чином ОСОБА_7 , в силу п. 3 ч. 3 ст. 323 КПК України, обізнанана, тобто повинна була знати, що стосовно неї розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру та обвинувальний акт спрямовано до суду, втім до слідчого та у судові засідання жодного разу не з`явилася.

Про причини неявки суду не повідомила, можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції «ВКЗ» поза межами приміщення суду не скористалася.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_7 , яка повинна знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Крім того, інтереси обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому процесі належно і якісно були представлені захисником ОСОБА_6 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в у Донецькій та Запорізькій областях.

Отже судом виконаний обов`язок вживати усіх заходів, необхідних для забезпечення обвинуваченій у колабораційній діяльності ОСОБА_7 права на кваліфікований захист, у тому числі і призначення захисника, який би надавав практичну юридичну допомогу ефективно, оскільки такий захист не може бути ілюзорним заради «видимості судового процесу», що є одним із основоположних елементів справедливого розгляду, на що неодноразово наголошував і наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Крім того, захисник ОСОБА_6 під час судового провадження безпосередньо напочатку кожного судового засідання повідомляв суд про те, що ним не вдалося встановити будь-який зв`язок зі своєю підзахисною обвинуваченою ОСОБА_7 і з`ясувати в неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник ОСОБА_6 належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченої ОСОБА_7 під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останної у даному кримінальному провадженні та необхідності закриття провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме через не встановлення достатніх доказів доведення винуватості особи в суді і вичерпаності можливостей їх отримати.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Гладке Василівського району Запорізької області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Василівським РВ УМВС України в Запорізькій області 17.04.1997, що підтверджується копією особової картки, долученою до матеріалів справи (а.с. 110 т.2).

Отже, обвинувачена ОСОБА_7 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Також судом приймається до уваги те, що загальновідомими обставинами є те, що 24.02.2022 збройні сили Російської Федерації вторглись на визнану міжнародним співтовариством територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі і м.Василівка, Василівського району Запорізької області.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого неодноразово продовжувалась, і який продовжує існувати станом на час ухвалення цього вироку.

Відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон № 1207-VII), тимчасово окупована рф територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022, який є чинним станом на час ухвалення цього вироку, Василівська міска територіальна громада Василівського району Запорізької оласті віднесена до тимчасово окупованих територій України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду, безпосередньо допитавши свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України підтверджується такими доказами:

Відповіддю Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, щодо документування ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортом громадянина України (а.с. 260 т.2).

Протоколом огляду слідчого СВ ВП № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_8 від 20.09.2024 інформації, розміщеної в публікації на інформаційному каналі «Telegram» під назвою «Администрация Васильевского муниципального округа» від 10.08.2023 про ОСОБА_7 , згідно змісту якої остання, як «кандитат в депутати Васильевского окружного Совета депутатов первого созыва от партии «Единая Россия», провила зустріч з персоналом Василівської міської лікарні ( а.с. 15-20 т.2) та додатком до цього протоколу огляду від 20.09.2024 оптичним носієм інформації диском «DVD-R» із пояснювальним записом ( а.с. 21 т. 2);

Протоколом огляду слідчого СВ ВП № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_8 від 20.09.2024 інформації, розміщеної в публікації на інформаційному каналі «Telegram» під назвою «Администрация Васильевского муниципального округа» від 10.08.2023 про ОСОБА_7 , згідно змісту якої остання, як «кандитат в депутати Васильевского окружного Совета депутатов первого созыва от партии «Единая Россия», провила зустріч з працівниками (мовою оригіналу): «КУП «Водоканал-Васильевка») ( а.с. 22-25 т.2) та додатком до цього протоколу огляду від 20.09.2024 оптичним носієм інформації диском «DVD-R» із пояснювальним записом ( а.с. 27 т. 2);

Протоколом огляду слідчого СВ ВП № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_8 від 21.09.2024 інформації, розміщеної в публікації на інформаційному каналі «Telegram» під назвою «Администрация Васильевского муниципального округа» від 07.10.2023 про ОСОБА_7 , згідно змісту якої остання, як «депутат Васильевского окружного Совета депутатов» роздає мешканцям селища Верхня Криниця Василівського району подарунки від партії «Единая Россия» на честь дня народження президента РФ ОСОБА_9 ( а.с. 28-34 т.2) та додатком до цього протоколу огляду від 21.09.2024 оптичним носієм інформації диском «DVD-R» із пояснювальним записом (а.с. 35 т. 2);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.09.2024, згідно змісту якого свідок ОСОБА_10 за фотознімками впізнав ОСОБА_7 , яка є депутатом від партії «Единая Россия» у м. Василівка Запорізької області (а.с. 36-38 т. 2);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.09.2024, згідно змісту якого свідок ОСОБА_11 за фотознімками впізнав ОСОБА_7 , яка є депутатом від партії «Единая Россия» у м. Василівка Запорізької області (а.с. 39-41 т. 2);

Протоколом огляду СВ ВП № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_8 від 21.09.2025 інформації, розміщеної на Інтернет сторінки «Официальный сайт правительства Запорожской области», зокрема файлу «Решение № 5 Об утверджении Положения о постоянных комиссиях Васильевского окружного Совета депутатов от 03.10.2023», який містить «Решение № 5 от 03.10.2023 Об утверджении персонального состава постоянных комиссий Васильевского окружного Совета депутатов первого созыва», за підписом «Председателя Васильевского окружного Совета депутатов ОСОБА_12 » згідно змісту якого, депутат ОСОБА_7 увійшла до складу постійної комісії з промисловості під номером 1 (а.с. 42-49 т. 2) та додатком до цього протоколу огляду від 21.09.2024 оптичним носієм інформації диском «DVD-R» із пояснювальним записом (а.с. 50 т. 2);

Протоколом огляду слідчого СВ ВП № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_8 від 21.09.2024 інформації, розміщеної в публікації на інформаційному каналі «Telegram» під назвою «Висильевский окружной совет депутатов» від 25.04.2024 про ОСОБА_7 , відповідно до якої остання приймає участь в дев`ятому засіданні «Васильевского окружного совета депутатов», яке відбулось 24.04.2024 та окрім того, є публікація від 01.07.2024 «График приема граждан на июль 2024 года депутатами Васильевского окружного совета депутатов от партии «Единая Россия», де ОСОБА_7 вказана як депутат (а.с. 51-60 т. 2) та додатком до цього протоколу огляду від 21.09.2024 оптичним носієм інформації диском «DVD-R» із пояснювальним записом (а.с. 61 т. 2);

Протоколом огляду слідчого СВ ВП № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_8 від 23.09.2024 Інтернет сторінки «Васильевский окружной Совет депутатов», в якій міститься інформація відносно органу влади -«Васильевский окружной Совет депутатов», розташованого на території тимчасово окупованого м. Василівка Запорізької області (а.с. 62-66 т. 2) та додатком до цього протоколу огляду від 23.09.2024 оптичним носієм інформації диском «DVD-R» із пояснювальним записом (а.с. 67 т. 2);

Протоколом огляду слідчого СВ ВП № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_8 від 25.09.2024 за участю свідка ОСОБА_10 інформації, розміщеної в публікації на інформаційному каналі «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 . Під час проведення огляду було підтверджено факт участі громадянинки України ОСОБА_7 у якості кандидата в депутати від партії «Единая Россия» та діяльності у якості депутата незаконного органу влади «Васильевский окружной совет депутатов от партии «Единая Россия» (а.с. 68-79 т. 2);

Протоколом огляду слідчого СВ ВП № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_8 від 25.09.2024 за участю свідка ОСОБА_11 інформації, розміщеної в публікації на інформаційному каналі «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та https://t.me/vas Sovet deputat/82. Під час проведення огляду було підтверджено факт участі громадянинки України ОСОБА_7 у якості кандидата в депутати від партії «Единая Россия» та діяльності у якості депутата незаконного органу влади «Васильевский окружной совет депутатов от партии «Единая Россия» (а.с. 80-91 т. 2);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.09.2024, згідно змісту якого свідок ОСОБА_13 за фотознімками впізнав ОСОБА_7 , яка є депутатом від партії «Единая россия» у м. Василівка Запорізької області (а.с. 92-94 т. 2);

Протоколом огляду слідчого СВ ВП № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_8 від 26.09.2024 за участю свідка ОСОБА_13 інформації, розміщеної в публікації на інформаційному каналі «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та https://t.me/vas Sovet deputat/82. Під час проведення огляду було підтверджено факт участі громадянинки України ОСОБА_7 у якості кандидата в депутати від партії «Единая Россия» та діяльності у якості депутата незаконного органу влади «Васильевский окружной совет депутатов от партии «Единая Россия» (а.с. 95-106 т. 2);

Крім того, під час судового розгляду було досліджено характеризуючі обвинуваченої ОСОБА_7 відомості, а також досліджені такі документи:

Витяг з Єдиного реєстру досудових розлідувань № 0000130 від 29.08.2024 (а.с. 8 т.2);

Постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000130 (а.с. 9-10 т. 2);

Постанова про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000130 (а.с. 11 т. 2);

Постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000130 (а.с. 12-10 т. 2);

Постанова про залучення спеціаліста від 20.01.2024 (а.с. 13 т. 2);

Відповідь УДМС України в Запорізькій області відповідно до якої ОСОБА_7 є громадянкою України та документована паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 17.04.1997 року Василівським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с. 260 т. 2);

Вимога № 8867/80/02-2024 від 20.09.2024 до УІЗ ГУНП в Запорізькій області щодо наявності у ОСОБА_7 судимостей (а.с. 111 т. 2);

Лист УСБУ в Запорізькій області від 30.09.2024 про ОСОБА_7 щодо можливого перетину кордону, а також лінії тимчасово окупованої території, отримання державної та соціальної допомоги, знаходження на податковому обліку як директора, засновника юридичної особи чи ФОП, даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого иайна (а.с. 112 т.2);

Відповідь КНП «ОКЗПНДтаСЗХ» З0Р відповідно до якої ОСОБА_7 у даному закладі на обліку не знаходиться (а.с.115 т.2);

Відповідь ДСЗН відповідно до якої ОСОБА_7 на обліку не перебуває та не є отримувачем державних допомог (а.с. 116 т. 2);

Відомості з державного реєстру речових прав щодо наявності у ОСОБА_7 нерухомого майна та Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а.с. 117 -120 т. 2);

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, а також містять дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_7 .

Суд критично ставиться до твердження захисника ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_6 про те, що фактично під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано жодного допустимого та належного доказу, який би свідчив про те, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила інкримінований злочин, передбачений ч. 5 ст.111-1 КК України.

Крім того, стороною обвинувачення для допиту у судовому засіданні були заявлені свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .

Так, під час допиту, свідок ОСОБА_15 зазначив, що він з 2012 року проживав у смт. Михайлівка Василівського району до грудня 2023 року, після чого, через початок війни, повернувся до міста Запоріжжя. Під час перебування в смт. Михайлівка в 2022-2023 році, він їздив по різним містам та селищам Василівського району, з метою реалізації кормів для худоби, що сам виготовляв. Приблизно наприкінці серпня 2023 року початку вересня 2023 року, він приїхав на підприємство, розташоване в м. Василівка, де був свідком того, як три невідомі йому особи виступали та казали, що вони є кандидатами в депутати від партії «Единая Россия». В подальшому, приблизно в жовтні 2023 року, він, перебуваючи в м. Василівка, став свідком того, як декілька осіб приїхали на автобусі до одного з будинків, де розмовляючи з особою похилого віку, представилися як ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , що вони є депутатами від партії «Единая Россия», після чого на відео зняли як ОСОБА_17 вручає пакети з харчовими наборами, а потім забрали і почали знімати відео, де вже ОСОБА_16 вручає ті ж самі пакети з харчовими наборами, це було так смішно, тому цей епізод йому запам`ятався. Також свідок пояснив, що ОСОБА_7 здійснювала агітацію за партію «Единая Россия», виступаючи перед місцевим населенням. При цьому вказаний свідок уточнив, що ОСОБА_7 такі дії вчюнювала без буд-якого зовнішнього примусу та за відсутності будь-яких очевидних відимих погроз.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_13 у судові засідання неодноразово не з`являлись, у зв`язку із чим за клопотанням сторони обвинувачення ухвалою суду від 27.11.2025 були піддані примусовому приводу.

На виконання вищезазначеної ухвали суду, відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого СКП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області повідомлено, що ОСОБА_10 зник безвісті при виконанні бойового завдання, а ОСОБА_13 перебуває на виконанні бойових та з безпекових міркувань місцезнаходження не повідомив. (а.с. 167 т. 2).

Оголошення показань свідків, які були надані раніше, в судовому розгляді можливе якщо свідок не може бути допитаний в судовому засіданні з об`єктивних причин (наприклад, через хворобу, смерть, відсутність на території України тощо).

У зв`язку із вищенаведеними обставинами, за правилами п. 11 ст. 615 КПК України, у судовому засіданні оголошені показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 які були надані ними раніше.

Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.09.2024 (а.с. 168-170 т. 2), та додатком до протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 21.09.2024 SDдиск ( а.с. 171 т. 2), які були досліджені в судовому засіданні, свідок ОСОБА_10 зазначив, що він зареєстрований в с. Жеребянки Василівського району Запорізької області та станом на 24.02.2022 він перебував за адресою реєстрації, після чого, приблизно в жовтні 2022 року, переїхав в місто Василівка, де проживав до квітня 2024 року. Так, 07.10.2023 він перебував біля території свого двору, де ремонтував колесо на автомобілі. Бачив, що до сусіднього домоволодіння під`їхав мікроавтобус, в якому перебували два чоловіка та жінка. Після того, як з будинку до них вийшла сусідка-пенсіонерка, жінка почала вручати їй пакети з харчовим набором. При цьому вона назвалась ОСОБА_18 , зазначила, що є депутатом від партії «Единая Россия». В цей час, водій мікроавтобуса здійснював відеозйомку за допомогою мобільного телефону. Далі вони під`їхали до іншого будинку та вчинили ті ж самі дії, але пакунок вже вручав чоловік, який назвався ОСОБА_19 та також зазначав, що він є депутатом. Також цей свідок неодноразово бачив діяльність ОСОБА_7 у місцевому інформаційному каналі «Telegram» як депутата «Васильевского окружного совета депутатов от партии «Единая Россия». Вказаний свідок також поянив, що цією діяльністю ОСОБА_7 займалась добровільно.

Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 26.09.2024 (а.с. 172-175 т. 2), та додатком до протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 26.09.2024 SDдиск ( а.с. 177 т. 2), які були досліджені в судовому засіданні, свідок ОСОБА_13 зазначив, що станом на 24.02.2022 він перебував в селі Першотравневе Василівського району Запорізької області, після чого, приблизно в серпні 2024 року, виїхав до м. Запоріжжя. В липні 2024 року він стикнувся з проблемою постачання питної води до с. Першотравневе Василівського району Запорізької області, оскільки раніше вирішенням питання щодо проведення водогону по Василівському району опікувався Залізорудний комбінат м. Дніпрорудне, а через початок війни робота в цьому напрямку була зупинена зовсім. Через що він був змушений звернутися до у м. Василівка до депутатів «Васильевского окружного совета депутатов» від партії «Единая Россия».Подивившись в Телеграм каналах графік прийому, він поїхав до с. Орлянське, де знаходилось найближче місце прийому депутатів, а саме депутата від партії «Единая Россия» ОСОБА_20 . Наступного дня він прийшов на прийом до депутату ОСОБА_21 , розповів про проблему з водою, на що він повідомив, що з цим питанням потрібно звернутися до депутата від партії «Единая Россия» ОСОБА_22 , яка була затверджена до складу комісії по промисловості, нібито це питання уповноважена вона вирішувати. 25.07.2024 з цією проблемою він звернувся до депутата від партії «Единая россия» ОСОБА_22 , яка завірила, що його питання буде обговорено під час проведення «заседания Васильевского окружного Совета депутатов».Але попри всі його старання проблема з відсутністю води в селі не була вирішена до виїзду ОСОБА_13 на підконтрольну Україні територію.Свідок також додав, що ОСОБА_23 та ОСОБА_24 він часто бачив в телеграм каналах, де вони вели свою депутатську діяльність.

Інших доказів суду не надано.

В матеріалах провадження відсутні будь-які об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 вчинила інкриміновані ій протиправні дії, перебуваючи під безпосереднім психічним впливом або фізичним примусом, що такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувало ій чи її рідним, або суспільним інтересам чи інтересам держави тощо.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи міг обмовити ОСОБА_7 в інкримінованому їй злочині.

Фактичні дані, що містяться у протоколах оглядів телеграм-каналів, сторінок Інтернет мережі, які з урахуванням відсутності доказів, що підривають довіру до них, узгоджуються із встановленими судом обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Проведення огляду інформації, яка містилася у відкритому доступі, її хід і результати фіксувалися у відповідному протоколі огляду. До проведення слідчої дії був залучений спеціаліст з правом проведення комп`ютерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів». Під час її проведення відображалась хронологічна послідовність зберігання інформації та доказів, а також з метою встановлення належної системи цифрового збереження, була виготовлена доказова копія електронного документа, яка була збережена на окремий носій інформації, який, в свою чергу, долучений до матеріалів кримінального провадження.

Дані з відкритих джерел узгоджуються із показами свідків, за участю яких під час досудового розслідування були проведені та складені протоколи оглядів та протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також із показаннями, які ці ж свідки надали під час судового засідання.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 .

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст. 111-1 ч. 5 КК України як добровільне обрання громадянина України до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченої, який раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра обвинувачена не перебуває.

Разом з тим, враховуючи той факт, що обвинувачена, як громадянка України, вчинила тяжкий злочин в період встановленого в Україні воєнного стану, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, враховуючи підвищену суспільну небезпечність даного злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливе без реального відбування покарання, призначеного в межах санкції інкримінованого складу злочину.

Санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачено додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_7 скоїла злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачена своїми протиправними діями фактично сприяла державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинила злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. Виходячи з цього, суд приймає рішення про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позавлення волі з позбавлення права обіймати посади саме в органах державної влади України та місцевого самоврядування з конфіскацією майна.

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, то строк відбування нею покарання слід рахувати з часу фактичного затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2024 було накладено арешт на майно ОСОБА_7 .

З огляду на те, що суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання з конфіскацією майна, то підстави для скасування арешту з майна засудженої відсутні.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 371-376, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, а саме посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях строком на 10 (десять) років, з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання та початку реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , відповідно до ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2024 залишити без змін до фактичного виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Роз`яснити учасникам судового провадження право обвинуваченого подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1