Справа № 182/7668/25
Провадження № 1-кп/0182/1213/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2025 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинені кримінальні правопорушення /кримінальні проступки/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2025 за № 0000332 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, із базовою середньою освітою, зареєстрована у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштована, заміжня, на утриманні має одну малолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судима:

- 23.05.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. (штраф не сплачено),

у вчиненні кримінальних правопорушень /кримінальних проступків/, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачена ОСОБА_2 29.10.2025 приблизно о 17:00 год. знаходилась у кафе «Аджика», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 33, де вживала алкогольні напої разом зі своїми знайомими - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

29.10.2025 ОСОБА_6 знаходячись у тому самому місці, у той самий час, побачила як ОСОБА_4 залишив барсетку, яка висіла на стільці та відлучився разом з ОСОБА_5 на декілька хвилин. В цей момент у ОСОБА_6 виник протиправний умисел на викрадення будь-яких речей та документів з вищевказаної барсетки, яка належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 , перебуваючи у тому самому місці, в той самий час, не знімаючи зі стільця вищевказану барсетку, яка належить потерпілому ОСОБА_4 , відкрила великий відділ барсетки, в якому побачила паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (документ № НОМЕР_1 , виданий 20.07.2018, орган, який видав 1234), що знаходився у барсетці.

29.10.2025 приблизно о 17:30 год, у ОСОБА_6 виник протиправний умисел направлений на незаконне заволодіння паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 (документ № НОМЕР_1 , виданий 20.07.2018, орган який видав 1234), який знаходився в барсетці та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисливих мотивів, заволоділа паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , (документ № НОМЕР_1 , виданий 20.07.2018, орган, який видав 1234), з метою його використання в особистих інтересах. Надалі, з викраденим документом, ОСОБА_6 , покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_2 30.10.2025 близько 11:00 год., перебувала біля під`їзду будинку № 208 по вул. Електрометалургів у м. Нікополі, Дніпропетровської області, де допомагала з машиною малознайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та який при собі мав належний йому мобільний телефон марки «Techho Spark Go 1 KL4 4/128» чорного кольору. В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме зазначеним вище мобільним телефоном, який вона визначила об`єктом свого протиправного посягання.

Реалізуючи свій протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звернулась до ОСОБА_7 з проханням надати їй мобільний телефон марки «Techho Spark Go 1 KL4 4/128» чорного кольору, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 , та яка ніякої матеріальної цінності для потерпілого не становить, під приводом здійснення телефонного дзвінка

Тоді ж, ОСОБА_7 не здогадуючись та не усвідомлюючи дійсного протиправного наміру ОСОБА_6 , будучи переконаним у її доброчесності, погодився та добровільно особисто передав останній у її руки свій мобільний телефон марки «Techho Spark Go 1 KL4 4/128» чорного кольору, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта становить 3 919 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 , та яка ніякої матеріальної цінності для потерпілого не становить. Після чого, ОСОБА_6 заволодівши шляхом обману вказаним мобільним телефоном, не маючи наміру повертати його потерпілому, відійшовши декілька метрів у сторону від останнього, імітуючи в цей час здійснення телефонного дзвінка, впевнившись у тому, що увага ОСОБА_7 відвернута, що він не здогадується про її протиправний намір та не спостерігає за її діями, покинула місце скоєння кримінального правопорушення, при цьому утримуючи мобільний телефон марки «Techho Spark Go 1 KL4 4/128» чорного кольору в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 , та яка ніякої матеріальної цінності для потерпілого не становить, при собі, яким у подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила своїми незаконними діями ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3 919 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом громадянина України, ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України; умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Історія провадження

Прокурор Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинені кримінальні правопорушення /кримінальні проступки/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2025 за № 0000332 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень /кримінальних проступків/, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Позиції учасників судового провадження

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви.

Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , яку вона підписала у присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 , відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України, згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 18-20). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченою, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.

Потерпілим ОСОБА_7 надано письмову заяву, в якій останній погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 16).

Потерпілим ОСОБА_4 надано також письмову заяву, в якій останній погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 17).

Обґрунтування позиції суду

Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_2 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, заяву потерпілого ОСОБА_7 та заяву потерпілого ОСОБА_4 в яких вони зазначають, що згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без їх участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченої та потерпілих, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінка судом встановлених органом досудового розслідування обставин

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 31.10.2025; ксерокопії паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2025; дублікату товарного чеку від 05.08.2025 про придбання мобільного телефону; висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 2701 від 17.11.2025; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2025; протоколу огляду відеозапису від 10.11.2025 з доданими до нього фото-таблицею та диску з відеозаписом події від 29.10.2025; письмового повідомлення директора ПТ «Ломбард «Гарант» «Імперіал», ОСОБА_10 і компанія»; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 08.11.2025; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2025; заяви ОСОБА_2 про добровільне надання працівникам поліції для огляду та вилучення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ; протоколу огляду паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 з доданою до нього фото-таблицею; заяви ОСОБА_4 про отримання паспорта громадянина України на його ім`я; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.11.2025.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 357 КК України, як умисне незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом громадянина України та за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вчинення ОСОБА_2 даних кримінальних проступків не оспорюється.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винної.

Так, обвинувачена ОСОБА_2 , раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, востаннє вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.05.2024 засуджена за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який нею наразі не сплачено (а.п. 51, 56-59, 71, 101, 110). Має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно (а.п. 111). Також суд враховує, що обвинувачена на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п. 65, 68, 106, 108). Не працює, заміжня, на утриманні має одну малолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 60).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_2 покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано її дії, у виді пробаційного нагляду, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України. Обставини, які перешкоджають призначенню даного виду покарання, передбачені ч. 5 ст. 59-1 КК України, відсутні.

Обираючи такий вид і міру покарання, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу, оскільки вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року останній вже призначалося покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. У свою чергу, цей штраф ОСОБА_2 не сплачено до даного часу, ОСОБА_2 ніде не працює, на утриманні має малолітню дитину, а тому існують обґрунтовані сумніви у належному виконанні нею покарання у виді штрафу, який є значно більшим за попередній.

Лише щире каяття та визнання вини ОСОБА_2 не вказує на можливість призначення їй такого виду покарання як штраф, найбільш м`якого з передбачених санкцією ч. 1 ст. 190 та ч. 3 ст. 357 КК України.

Також, враховуючи, що обвинувачена раніше засуджена вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.05.2024 та вчинила нові кримінальні правопорушення в період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд, призначає остаточне покарання ОСОБА_2 із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, повністю приєднавши до покарання за цим вироком покарання за попереднім вироком від 23.05.2024, які у відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України, слід виконувати самостійно.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , переданий на зберігання власнику, потерпілому ОСОБА_4 - залишити останньому;

- CD-R диск з відеозаписом за 29.10.2025, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати.

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи, згідно довідки в сумі 424 грн. 08 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України і призначити покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 міс. з покладанням обов`язків, відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з покладанням обов`язків, відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 міс.

Покласти на ОСОБА_2 , відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 міс. і штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Покласти на ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , переданий на зберігання власнику, потерпілому ОСОБА_4 - залишити останньому;

- CD-R диск з відеозаписом за 29.10.2025, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 424 (чотириста двадцять чотири) грн. 08 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1