Справа № 354/231/26
Провадження № 1-кп/354/106/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 28 січня 2026 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, українця, громадянина російської федерації, із вищою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, неодруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження. Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

28.01.2026 близько 04 год. 10 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні орендованого будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив словесний конфлікт зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_4 .

Під час вказаного конфлікту у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в груди та один удар правою ногою в ліве стегно ОСОБА_4 .

У результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лівого стегна, синців в ділянках грудної клітки, які згідно висновку судово-медичного експерта №61 від 30.01.2026 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З огляду на вищенаведене, обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про наявність у діянні ОСОБА_3 ознак, перелічених у ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинення фізичного насильства відносно своєї цивільної дружини.

Своїми діями, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпіла, щодо якої здійснюється провадження, не заперечує проти такого розгляду.

До обвинувального акту долучено заяву обвинуваченого ОСОБА_3 від 16.02.2026, з якої вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені в ході досудового розслідування обставини, згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження в частині розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів в судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Вказана заява підписана обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 .

Також до обвинувального акту долучено заяву потерпілої ОСОБА_4 від 16.02.2026, в якій остання зазначила, що не заперечує щодо розгляду обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності усіх учасників розгляду та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до переконання, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також відсутність будь-яких претензій у потерпілої.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, неодружений, однак перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має на утриманні одну малолітню дитину-сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, протягом 2022 року займався волонтерською діяльністю та перераховував кошти на підтримку Збройних Сил України.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

До обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

На підставі викладеного, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

Суд вважає, що дане покарання є достатнім, справедливим та необхідним для досягнення мети не лише кари за вчинення обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами та відповідатиме меті покарання, наведеній у ст.50 КК України і не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді

штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_8