Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження 1-кп/641/401/2025 Справа № 641/6026/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків,

громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого наладчиком

станків у ТОВ «СВ СПАК», зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 11.12.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробувальним строком на 1 рік;

- 28.07.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 04.03.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 02.02.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 06.12.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.09.2018 з залу суду згідно з ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04.09.2018, у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 28.11.2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30.03.2020 року Ленінським районним судом м.Харкова ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.02.2021 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30.03.2020, більш суворим, призначеним вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.11.2019, остаточно визначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 06.03.2024 по відбуттю покарання з ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)»;

- 27.05.2025 року Основ`янським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23.06.2024 року близько 03 год 30 хв ОСОБА_5 у період дії воєнного стану, перебуваючи в автомобілі, припаркованому за адресою: м. Харків, пр-т. Байрона, буд. 21-Б разом з ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Realme» моделі «GT Master Edition (RMX3363)» 8/256GB перламутрового кольору, з чохлом чорного кольору з гербом України, вартістю 7358 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному розкаявся, та пояснив, що в червні 2024 року близько 02-03 год. він перебував в районі пр-т. Героїв Сталінграда (Байрона), де побачив раніше незнайомого чоловіка, який спав у автомобілі. Коли він підійшов до автомобіля, то почув, що належний чоловіку телефон дзвонить. Він розбудив чоловіка, який знаходився в атомобілі, після чого у них відбулася коротка розмова. Під час спілкування водій запропонував йом вжити алкогольні напої, а тому вони сіли у припаркований автомобіль. Він сів на пасажирське сидіння попереду. Коли він знаходився у автомобілі потерпілого, то бачив як останній поклав належний йлму телефон в чохлі темного кольору з гербом України у кишеню своєї кофти, яка висіла на спинці водійського сидіння. Коли водій заснув, він взяв кофту потерпілого, в кармані якої знаходився мобільний телефон марки Редмі сірого кольору. Кофту він взяв з метою зігрітися та заволодіння мобільним телефоном, яким в подальшому продав та розпорядився грошовими коштами на свою користь.

До судового засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З приводу призначення покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, за згоди учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч. 4 ст. 185 ККУкраїни.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий, останній раз вироком Основ`янського районного суду м. Харкова від 27.05.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Також, судом враховано, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 23.06.2024 року, тобто до призначення покарання за вироком Основ`янського районного суду м. Харкова від 27.05.2025 року.

При визначенні покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

Зі змісту положень ч. 4 ст. 70 КК України вбачається, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, така його поведінка на думку суду свідчить про його стійку антисоціальну та кримінальну направленість, а також враховує вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання з застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки від 19.08.2024 року про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-24/23633-ТВ становлять 1514,56 грн., які повинні бути стягнуті з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Основ`янського районного суду м. Харкова від 27 травня 2025 року, більш суворим за цим вироком, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття призначеного ОСОБА_5 остаточного покарання у виді 6 років позбавлення волі обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили.

В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_5 за вироком Основ`янського районного суду м. Харкова від 27 травня 2025 року, з 07.05.2025 року по дату набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Речові докази: копія товарного чеку № 444 від 11.11.2022 року на 1 арк., копію фотозображення коробки мобільного телефону «Realme GT Master Edition» на 2 арк. - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Слобідський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1