СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1140/26
ун. № 759/3277/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000025 від 07.02.2025 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий за погодженням з прокурором, просив застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтоване тим, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 07.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 КК України. Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного злочину. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочини, які інкримінують ОСОБА_4 , є особливо тяжкими за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкриміновані злочини для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Разом з цим, ОСОБА_4 , володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України. Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (учасники групи перевіряються на причетність до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень на території Київської та інших областей), не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено всіх місць тимчасового проживання підозрюваних, місць здійснення їх протиправної діяльності, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочинів. Враховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, обладнань за допомогою яких вони виготовляються або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може спілкуватися з особами, які можуть бути причетними до вказаних кримінальних правопорушень з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності. Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 володітиме інформацією стосовно учасників організованої групи, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів. Враховуючи те, що злочини вчинялися ОСОБА_4 з корисливих мотивів, слід прийти до висновку, що у випадку обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_5 подала клопотання в порядку ст.206 КПК України, яке обґрунтувала тим, що затримання ОСОБА_4 є незаконним та безпідставним. Так, відповідно до протоколу затримання, підставою для затримання без відповідної ухвали слідчого судді за версією сторони обвинувачення були обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до п.6 ч. 1 ст 615 КПК України. Проте за час з вручення підозри до моменти затримання виявити такі підстави неможливо. Затримання відбувалося за місцем фактичного проживання підозрюваного. За місцем фактичного проживання слідчими не було знайдено наркотичних засобів чи інших предметів, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Сам по собі факт вручення повідомлення про підозру не є достатньою умовою для затримання.

В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Щодо клопотання захисника у порядку ст.206 КПК України, то зазначила, що воно є необґрунтованим та невмотивованим, оскільки ОСОБА_4 затриманий відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 615 КПК України.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свою позицію захисник обґрунтувала тим, що підозра є необґрунтованою та відсутні докази причетності ОСОБА_4 до обставин, зазначених у ній. ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні троє неповнолітніх дітей, він працює та має постійне місце проживання. Крім того, вказані у клопотанні ризики необґрунтовані та прокурором не доведені, а підозрюваний не має наміру ухилятись від досудового слідства. Захист просить відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків або визначити заставу у розмірі від 80 до 300 прожиткових мінімумів.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 206 КПК якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Слідчим суддею встановлено, що 11.02.2026 ОСОБА_4 затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України. 11.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до зазначеного протоколу, підставою для затримання ОСОБА_4 стали обґрунтовані підстави вважати, що наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, оскільки виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Ризик переховування підозрюваного є обґрунтованим, оскільки обумовлюється можливістю притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання. Отже, з огляду на наведені обставини, органом досудового розслідування були дотримані положення КПК, як щодо порядку так і щодо підстав затримання ОСОБА_4 .

Слід звернути увагу на те, що положення ст. 206 КПК, на якій посилається захисник не передбачають повноважень слідчого судді щодо визнання незаконним затримання, про що у клопотанні просить захисник, натомість такі положення мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання захисника, поданого в порядку ст. 206 КПК.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри, то слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Таким чином, заперечення сторони захисту в частині необґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри на даному етапі досудового розслідування, слідчим суддею відхиляються.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а отже, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні є достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків та інших учасників, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Отже, існує достатньо підстав вважати, що підозрюваний, опинившись на волі зможе перешкодити встановленню істини у справі під час досудового розслідування.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваного, зокрема міцність його соціальних зв`язків. Крім того, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного щодо якої на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування під вартою.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею, на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

З огляду на викладене, слідчий суддя, вважає, що існують підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який би усунув вказані ризики та забезпечив його належну процесуальну поведінку не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, при цьому суд враховує, і те, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Таким чином, слідчий суддя, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193-194, 196, 369 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000025 від 07.02.2025 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11.04.2026 включно та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1