Справа № 592/1225/25
Провадження № 1-кп/592/347/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0003105, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бошівка, Буринського району, Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді керуючого відділенням АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ Банк», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ВПО, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

17.10.2024 приблизно о 17 год. 15 хв. ОСОБА_5 керував автомобілем «Peugeot 605», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Британська у напрямку центра міста Суми.

Від`їжджаючи від правого краю проїзної частини вул. Британська, біля буд. №25, ОСОБА_5 знехтував безпекою дорожнього руху, у порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, передбачених пунктами 2.3 «б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), 10.3 (у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися) не був уважним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу руху по якій в цей час рухався маршрутний автобус «Рута 25», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 та допустив зіткнення з останнім.

Після зіткнення маршрутний автобус «Рута 25», допустив контактування з припаркованим біля правого краю проїзної частини автомобілем «Renault Modus», реєстраційний номер НОМЕР_4 , від якого перекинувся на лівий бік.

Автомобіль «Peugeot 605», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від зіткнення з маршрутним автобусом «Рута 25», реєстраційний номер НОМЕР_3 , допустив контакт з автомобілем «Nissan Murano», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який був припаркований біля правого краю проїзної частини вул. Британська у м. Суми.

Внаслідок порушення ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, передбачених пунктами 10.1, 10.3 ПДР України настали суспільно небезпечні наслідки, які перебувають у причинному зв`язку, у вигляді заподіяння пасажирам маршрутного автобусу «Рута 25»:

1) ОСОБА_7 - тілесного ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, лінійного перелому піраміди лівої скроневої ділянки садна лівого слухового проходу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 18.12.2024 № 2119 були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

2) ОСОБА_9 - середньої тяжкості тілесного ушкодження у вигляді закритих переломів 5-6-го ребер зліва, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 17.12.2024 №2118 не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_10 по порушенню Правил дорожнього руху умисні, а форма вини до наслідків необережна.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За встановлених обставин, відповідно до статті 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 , будучи особою яка керувала транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_7 , середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_9 та його дії кваліфікує за частиною 2 статті 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 286 КК України визнав повністю, при цьому не оспорював фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті.

Суду пояснив, що з 2012 року керує транспортними засобами.

17.10.2024 припаркував належний йому автомобіль «Peugeot 605», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Британська, 25 у м. Суми біля відділення АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ Банк» за місцем роботи. Цього дня о 17-15 год. підійшов до автомобіля щоб поїхати до клієнта. Перед його автомобілем і за були припарковані інші транспортні засоби. Щоб виїхати з місця парковки дивився у бокове дзеркало. Дві смуги для руху були пусті. Коли розпочав рух не подивився у вікно. Зіткнення відбулося його переднім лівим колесом, яке було вже на середній смузі і правим колесом маршрутки «Рута». Маршрутка пікірувала від удару і відбувся удар в авто, яке було припарковане перед його авто - Рено. Після удару відразу вийшов з авто почав допомагати людям. Приїхали всі служби. Захисник викликав поліцію. Його відвезли на огляд в поліцію. Наступного ранку він намагався потрапити до потерпілої ОСОБА_7 в лікарню, запропонував допомогу, просив надати реквізити для перерахування коштів на карту, чи розписку у разі надання коштів готівкою. Потерпілого ОСОБА_9 в лікарні вже не було. На надані реквізити перерахував ОСОБА_7 10000 грн. У жовтні-листопаді 2024 спілкувався через Вайбер з чоловіком потерпілої і той говорив, що їй вже краще. У грудні чоловік сказав, що вони розлучені і спілкуватися запропонував безпосередньо з потерпілою. На його повідомлення 20.01.2025 потерпіла не відреагувала, слідчий сказав, що буде цивільний позов. 270000 грн. перерахував на картку потерпілої. 15000 грн., що перераховував на лікування в позові були враховані. Також приходив до потерпілого ОСОБА_9 - вибачався, запропонував допомогу і на прохання дочки перерахував 5000 грн. потім 4000 грн.

Показання обвинуваченого є логічні, послідовні, узгоджуються з сукупністю досліджених доказів.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Показання потерпілої ОСОБА_7 , згідно яких 17.10.2024 сіла в маршрутне таксі і їхала з роботи додому. Сталося ДТП обставини якого вона не пам`ятає. Пам`ятає, що витягнули люди, приїхала швидка і вона перебувала на лікуванні. Наступного дня до неї в лікарню прийшов обвинувачений просив вибачення, пропонував допомогу. На наданий нею картковий рахунок перераховував кошти 10000 грн. та 5000 грн. У подальшому обвинувачений у відшкодування цивільного позову відшкодував 250000 грн., яку вона вважає моральної шкодою спричиненою злочином. 20000 грн. перерахував у відшкодування гонорару адвокату, який складав позов. Всього обвинувачений перерахував їй 270000 грн. Зазначила, що обвинуваченого пробачила, вважає його слід позбавити права керування транспортними засобами, покарання у виді позбавлення волі вважала для нього суворим і просила не застосовувати. Підтримала цивільний позов до страхової компанії, зазначила про направлення останній оригінали чеків. До неї додому приходив експерт фотографував куртку і шарф. На момент ДТП вона працювала.

Показання потерпілої узгоджуються з показаннями обвинуваченого з фактичними даними, що містяться у наступних доказах.

Згідно фактичних даних висновку експерта №1/409 від 05.01.2025 за наслідками проведення судової автотехнічної експертизи у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Peugeot 605» повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 10.3, 2.3 б ПДР України, мав технічну можливість попередити зіткнення. В діях водія автомобіля «Peugeot 605» вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 10.3, 2.3 б ПДР України, з яких невідповідність вимогам п. 10.1, 10.3 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Водій автомобіля «РУТА» в даній дорожній ситуації повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3, 31.1., 31.3.а, 31.4, 31.4.5 г, 2.3.б ПДР України, не мав технічної можливості попередити зіткнення. В діях водія автомобіля «РУТА» вбачається невідповідність вимогам п. 31.1., 31.3.а, 31.4, 31.4.5 г ПДР України, які не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (т.2 а.с. 44-48).

Відповідно до фактичних даних висновку експерта № 2118 від17.12.2024, складеного за наслідками проведення судово-медичної експертизи потерпілого, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження - рану лівої тім`яної ділянки, під час знаходження на амбулаторному лікуванні виявлено ушкодження: закриті переломи 5-6 ребер зліва зі зміщенням. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів і могли утворитися внаслідок ДТП. Вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя. Ушкодження в ділянці грудної клітини зліва спричинило тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Ушкодження у виді рани кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Встановлений діагноз «забій лівого кульшового суглобу» не підтверджений об`єктивними даними та при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується (т.2 а.с. 31-38).

Згідно фактичних даних висновку експерта № 2119 від 18.12.2024, складеного за наслідками проведення судово-медичної експертизи потерпілої, при перебуванні ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні в КНП СОР «СОКЛ» з 17 по 31 жовтня 2024 виявлені ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку легкого ступнею, лінійний перелом піраміди лівої скроневої кістки, рана м`яких тканин лівої скроневої ділянки, садно лівого слухового проходу. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів і могли утворитися внаслідок ДТП. Вказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (т.2 а.с. 39-40).

На відеозаписах з камер відеоспостереження, отриманих у порядку статті 93 КПК України, зафіксовано, як о 17:14:41 год. розпочав рух автомобіль «Peugeot 605» заднім ходом, вперед і навпаки. Далі з`являється автомобіль «РУТА» і о 17:14:54 відбувається з ним зіткнення автомобіля «Peugeot 605».

Аналогічні обставини зафіксовано у Протоколі огляду речей, предметів та документів від 18.10.2024 (т. 2 а.с. 166-169).

Сторона захисту та потерпіла вищенаведені письмові докази не заперечували і не спростовували.

Інші докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались за згодою учасників судового провадження не досліджувались.

Оцінивши вищенаведені документи, висновки експерта суд вважає їх належними, допустимими і достовірними доказами, які у взаємозв`язку з показаннями обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_7 є достатніми для визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України за обставин, встановлених судом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вину визнав повністю, щиро каявся, активно сприяв розкриттю злочину - ці обставини відповідно до статті 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання, відповідно до вимог статті 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2 статті 50 КК України).

При призначенні покарання суд ураховує роз`яснення Верховного Суду України, надані у пункті 20 постанови Пленуму від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за якими суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено необережний тяжкий злочин, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та реєстрації, перебуває на спеціальному обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період не призивався, одружений, син дружини є інвалідом з дитинства (т.2 а.с. 8-12, 49-52, 56-60).

Згідно досудової доповіді орган пробації зазначив про середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, дійшов висновку про доцільність застосування покарання, не пов`язаного із ізоляцією від суспільства та покладенням на ОСОБА_5 обов`язку, передбаченого п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин» (т. 2 а.с. 81-83).

При призначенні покарання суд бере до уваги дані про особу ОСОБА_5 , який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання за частиною 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі.

Правилами дорожнього руху України регламентовано єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватися всі його учасники, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки.

ОСОБА_5 допустив порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого постраждало 2 особи - одна потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, а інший - середньої тяжкості тілесне ушкодження, у 2021, 2022 та 2023 роках притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 122 КУпАП, тому суд дійшов висновку про необхідність призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Беручи до уваги конкретні обставини вчинення необережного злочину, виключно позитивну характеристику обвинуваченого за місцем роботи та місцем реєстрації, те що вживав заходів щодо відшкодування завданої шкоди потерпілим, просив вибачення у потерпілої ОСОБА_7 та остання йому вибачила, суд погоджується з позицією прокурора про можливість досягнення виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування основного покарання з випробуванням протягом іспитового строку на підставі статті 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України.

Оскільки за обвинувальним актом ОСОБА_5 не ставилося за провину порушення правил безпеки дорожнього руху, як особі, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, зазначена обставина не визнавалася стороною обвинувачення як такою, що обтяжує покарання, тому відсутні підстави для покладення на обвинуваченого обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин», як запропоновано в досудовій доповіді органу пробації.

Суд вважає, що саме таке покарання є справедливим і відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу індивідуалізації призначеного покарання, буде достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов.

Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації було подано цивільний позов до обвинуваченого. Ухвалою суду від 11.06.2025 закрито провадження у справі в частині даного цивільного позову.

24.02.2025 потерпіла ОСОБА_7 звернулася з цивільним позовом і просила суд стягнути (т.1 а.с. 71-74):

- з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь 194098 грн. 40 коп. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я;

- з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 12010 грн. 46 коп. - витрат на лікування, 7519 грн. 94 коп. - втраченого заробітку (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності, 13780 грн. матеріального збитку, завданого пошкодженням одягу та 976 грн. 52 коп. моральної шкоди.

10.06.2025 подавши заяву про уточнення позовних вимог потерпіла ОСОБА_7 просила стягнути (т.1 а.с. 165-168):

- з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь 144288 грн. 50 коп. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

- з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 15730 грн. 46 коп. - витрат на лікування, 13780 грн. матеріального збитку, завданого пошкодженням одягу та 986 грн. 50 коп. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті допущеної ОСОБА_5 злочинної недбалості, їй заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. На своє лікування була змушена витрачати багато часу. Її життя зазнало істотних змін не в кращу сторону через пережитий стрес, сильний фізичний біль, погіршення здоров`я і пов`язані з цим душевні страждання. Їй була заподіяна моральна та матеріальна шкода. На лікування нею витрачено 15730 грн. 46 коп., що підтверджується фіскальними і товарними чеками про придбання в аптеках лікарських засобів та медпрепаратів призначених лікарем та завдано збитків пошкодженням одягу - пальта та шарфу на суму 13780 грн., що визначено на підставі цінової вартості аналогічного товару відповідного виробника. Оскільки цивільна-правова відповідальність обвинуваченого на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», тому ця шкода підлягає стягненню з останнього.

Крім того, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» має сплатити їй 786,50 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, що становить 5 % від підтверджених витрачених на лікування коштів.

Зазначала, що внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень вона перенесла як сильний фізичний біль, так і психологічні страждання через втрату здоров`я, звичного нормального способу життя. Моральну шкоду оцінює в 250000 грн., з якої ОСОБА_5 частково відшкодував їй 104925 грн. шляхом перерахування на банківську картку, тому має сплатити решту в сумі 144288,50 грн.

У судовому засіданні 10.07.2025 представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_11 позовні вимоги підтримав частково - у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченим шкоди у розмірі 270000 грн. позовні вимоги до ОСОБА_5 не підтримав, підтримав позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

У судових засіданнях потерпіла ОСОБА_7 підтвердила факт відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 250000 грн. та понесених витрат на правничу допомогу 20000 грн. Підтримала позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», з якої просила стягнути у відшкодування витрат на лікування 15730 грн. 46 коп., втрачений заробіток 7519 грн. 94 коп., 13780 грн. у відшкодування пошкодженого майна, яке було досліджено аварійним комісаром.

Цивільним відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надано відзив (т.2 а.с.239-242), згідно якого у задоволенні позовних вимог до товариства просять відмовити. В обґрунтування заперечень зазначили, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Peugeot 605», номерний знак НОМЕР_6 , застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 220304614 від 10.04.2024. За участю забезпеченого транспортного засобу сталася дорожньо-транспортна пригода. Позивач із заявою про страхове відшкодування до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» не зверталася. Визнають підтвердженими вимоги позивачки на суму 12010,46 грн. Позивач не надала довідку з місця роботи про суму неотриманого доходу, тому вимоги в частині стягнення 7519,94 грн. втраченого заробітку внаслідок тимчасової втрати працездатності вважають недоведеними. Вимоги в частині стягнення моральної шкоди згідно статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягають задоволенню у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, виходячи з підтверджених вимог на суму 12010,46 грн.

Статтями 127, 128 КПК України передбачено право особи на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом її стягнення за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно частини 1 статті 129 КПК України суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Peugeot 605», номерний знак НОМЕР_6 порушив правила безпеки дорожнього руху та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 КК України, внаслідок чого, зокрема потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжке тілесне ушкодження.

На момент вчинення злочину цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Peugeot 605», номерний знак НОМЕР_6 , застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 220304614 від 10.04.2024, за яким страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 320000 грн., за шкоду заподіяну майну становить 160000 грн. (т.2 а.с. 35).

З наданих до позовної заяви доказів встановлено, що ОСОБА_7 у зв`язку з отриманим тяжким тілесним ушкодженням перебувала на лікуванні в КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» у період з 17.10.2024 по 31.10.2024, їй встановлено діагноз: відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеню, лінійний перелом піраміди лівої скроневої ділянки, забійна рана м`яких тканин лівої скроневої ділянки, гемотимпанум зліва, садно слухового проходу, післятравматичний перелом коронки 26 зуба верхньої щелепи ліворуч. Потерпілій рекомендовано продовжити лікування та нагляд у сімейного лікаря, стоматолога та невролога за місцем проживання, обмеження фізичного навантаження та перебування на сонці до 1 року, КТ головного мозку через 3 місяці при погіршенні стану раніше, рекомендовано медичні препарати (ламотрин, вертинекс, армадин, кваніл, нейрістон, алое, дібазол, прозерин, діагама, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 20132 (т.1 а.с. 76).

Потерпіла понесла витрати пов`язані з лікуванням на суму 12010,46 грн., що визнано ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (т.1 а.с. 77-88).

Внаслідок ушкодження коронки 26 зуба верхньої щелепи ліворуч потерпіла понесла витрати: 09.01.2025 - 950 грн. на КТ верхньої та нижньої щелепи, 06.02.2025 на лікування зуба 26 - 2090 грн. 03.02.2025 потерпіла понесла витрати на консультацію офтальмолога за електронним направленням сімейного лікаря від 12.11.2024 - 680 грн.

Зазначені витрати на лікування знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями (т.1 а.с. 170-172, т.2 а.с. 178-185).

Таким чином, суд вважає встановленим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілою ОСОБА_7 понесено витрати пов`язані з її лікуванням на загальну суму 15730,46 грн., про що надано належні та допустимі докази і з огляду на обставини кримінального провадження підстави для зменшення шкоди відсутні.

У свою чергу відповідач ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на спростування розміру витрат на лікування жодного доказу не надав.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (статті 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції станом на 17.10.2024) (далі - Закон).

Згідно статті 23 Закону (у редакції станом на 17.10.2024) шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Настання страхового випадку, а саме вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 , який керував забезпеченим автомобілем, та вина якого визнана судом доведеною, є підставою для здійснення страховиком виплат страхового відшкодування потерпілій відповідно до умов договору страхування. При цьому, суд ураховує положення пункту 12.2. Закону (у редакції станом на 17.10.2024), відповідно до якого франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 220304614 від 10.04.2024 є належним відповідачем за заявленими вимогами про відшкодування потерпілій ОСОБА_7 шкоди, заподіяної здоров`ю в межах ліміту відповідальності страховика, з останньої на користь потерпілої підлягають стягненню витрати пов`язані з лікуванням у розмірі 15730,46 грн.

Щодо вимог ОСОБА_7 про стягнення 7519 грн. 94 коп. - втраченого заробітку (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності, суд зазначає наступне.

Так, потерпіла на підтвердження вказаних вимог надала розрахункові листи за грудень, листопад 2024 року, довідку про доходи від 01.09.2025, розрахунок нарахування різниці між фактичною сумою лікарняних та середньомісячним заробітком (т.2 а.с. 118, 123-124, 125, 126).

У позові від 24.02.2025 ОСОБА_7 пред`явила вимогу до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 7519 грн. 94 коп. - втраченого заробітку (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності. Скориставшись правом, передбаченим пунктом 2 частини 2 статті 49 ЦПК України, 10.06.2025 ОСОБА_7 подала заяву про уточнення позовних вимог, збільшила заявлений розмір моральної шкоди до обвинуваченого, збільшила розмір витрат на лікування та вже не пред`явила вимогу про стягнення з цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 7519 грн. 94 коп. - втраченого заробітку (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності.

Оскільки суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, беручи до уваги заяву подану 10.06.2025, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_7 до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в частині стягнення втраченого заробітку (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності у розмірі 7519 грн. 94 коп.

Потерпіла не надала суду доказів на підтвердження розміру завданого пошкодженням одягу матеріального збитку у заявленому розмірі 13780 грн., сам факт огляду одягу спеціалістом страхової компанії (т. 2 а.с. 183) одягу не свідчить про встановлення розміру завданого збитку, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимог ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

ОСОБА_7 оцінила моральну шкоду завдану їй ушкодженням здоров`я в 250000 грн.

Звертаючись до суду з цивільним позовом 24.02.2025 ОСОБА_7 просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь 194098 грн. 40 коп. моральної шкоди.

21.10.2024, 31.10.2024 та 03.02.2025 обвинуваченим в рахунок відшкодування моральної шкоди перераховано ОСОБА_7 55000 грн. (т.1 а.с. 33, т.2 а.с. 86, 87, 90).

04.04.2025 обвинуваченим в рахунок відшкодування моральної шкоди перераховано ОСОБА_7 50000 грн. (т.2 а.с. 92).

10.06.2025 ОСОБА_7 зменшила позовні вимоги до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я до 144288,50 грн.

29.06.2025 ОСОБА_5 перерахував ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 144288,50 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди (т.1 а.с. 192, 193, 194, т.2 а.с. 89, 91, 93).

08.07.2025 ОСОБА_5 перерахував потерпілій 20000 грн. у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу (т.2 а.с. 88).

З огляду на викладене, оскільки потерпіла підтвердила факт відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди в повному обсязі у розмірі 250000 грн. та судових витрат (витрат на правничу допомогу) у розмірі 20000 грн., що також підтверджується дослідженими доказами, але від позовних вимог не відмовилася, позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди та витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх фактичним задоволенням.

Відповідно до статті 26-1 Закону (у редакції станом на 17.10.2024) страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо - транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

У пункті 107 постанови від 29.06.2022 (справа № 477/874/19) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що розмір страхового відшкодування моральної шкоди розраховується як 5 % від страхової виплати у межах страхової суми.

Відтак, з цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» підлягає стягненню на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 5 % від розміру підтверджених витрат на лікування, що становить 786,50 грн. (5 % від 15730 грн. 46 коп.).

Відтак цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні експертизи технічного стану транспортного засобу №1170 у розмірі 15145 грн. 60 коп. (т.2 а.с.71-72).

Ухвалою слідчого судді до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків на строк до 17.02.2025. Прокурором під час судового розгляду клопотання про продовження обов`язків не заявлялось, їх строк сплив. Суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 21.10.2024 у справі №592/17395/24 (провадження №1-кс/592/7169/24), з урахуванням ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 13.12.2024 у справі №592/20506/24 (провадження №1-кс/592/8474/24) (т.2 а.с. 66,67) згідно частини 4 статті 174 КПК України підлягає скасуванню.

Речові докази (т.2 а.с. 63-64,65, 68-69): автомобіль «Peugeot 605», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який зберігається на території тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Сумській області - повернути власнику; маршрутний автобус «РУТА 25», реєстраційний номер НОМЕР_7 , переданий на зберігання ОСОБА_13 - залишити власнику, автомобілі «Renault Modus», реєстраційний номер НОМЕР_4 , «Nissan Murano», реєстраційний номер НОМЕР_5 , передані під зберігальні розписки - залишити власникам; два диски DVD-R сірого кольору, ємністю 4,7 Gb - залишити в матеріалах провадження.

Керуючись статтями 373 і 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та судових витрат - залишити без задоволення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди - 15730 (п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять) гривень 46 копійок, у відшкодування моральної шкоди - 786 (сімсот вісімдесят шість) гривень 50 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 21.10.2024 у справі №592/17395/24 (провадження №1-кс/592/7169/24), з урахуванням ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 13.12.2024 у справі №592/20506/24 (провадження №1-кс/592/8474/24) (т.2 а.с. 66,67) - скасувати.

Речові докази (т.2 а.с. 63-64, 65, 68-69): автомобіль «Peugeot 605», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який зберігається на території тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Сумській області - повернути власнику; маршрутний автобус «РУТА 25», реєстраційний номер НОМЕР_7 , переданий на зберігання ОСОБА_13 - залишити власнику, автомобілі «Renault Modus», реєстраційний номер НОМЕР_4 , «Nissan Murano», реєстраційний номер НОМЕР_5 , передані під зберігальні розписки - залишити власникам; два диски DVD-R сірого кольору, ємністю 4,7 Gb - залишити в матеріалах провадження.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі - 15145 гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1