Справа № 461/588/26
Провадження № 1-кс/461/541/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

28.01.2026 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубровиця Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, ФОП, учасника бойових дій, військовослужбовця ЗСУ, водія військової частини НОМЕР_1 у званні старший солдат, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 11.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

28.01.2026 старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19», із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена досудовим розслідуванням особа маючи злочинний умисел направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 07.11.2025, з метою пошуку осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, однак не мають для цього законних підстав, розмістила у соціальній мережі «ТікТок» оголошення про працевлаштування осіб на роботу за кордоном України у країнах Європи.

Після цього, ОСОБА_9 , осінню 2025 року, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, здійснюючи пошук роботи в мережі Інтернет, натрапив на зазначене оголошення та звернувся до невстановленої особи через месенджер «Telegram» з метою працевлаштування за кордоном України. На вказане прохання невстановлена особа призначила ОСОБА_9 зустріч на автомобільній стоянці ТЦ «Епіцентр», що за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Сокільники, вул. Зубрівська, 27, де вони зустрілись та де невстановленою особою виявився ОСОБА_5 . Під час зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що пропонує не безпосереднє працевлаштування на роботу, а має на меті організувати його незаконне переправлення через державний кордон України, за що висловив необхідність надати грошові кошти в сумі 15 000 доларів США.

В подальшому, 23.12.2025 ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_5 і запитав чи актуальна його пропозиція, на що останній відповів, що перебуває за межами м. Львова і передасть його номер телефону колегам, які займуться зазначеним питанням.

Надалі, ОСОБА_5 маючи на меті організувати незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України та отримати за це грошові кошти, з метою забезпечення вчинення всіх дій направлених на закінчення свого злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.12.2025 залучив до злочинної діяльності ОСОБА_7 , які в подальшому діяли за попередньою змовою групою осіб з метою досягнення мети єдиного злочинного плану та з корисливим мотивом.

Так, 26.12.2025 о 18.33 год. ОСОБА_7 , керуючись спільним злочинним умислом, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України та отримання за це грошових коштів, зателефонував останньому і розпитав його про наявні військово-облікові документи і дав вказівку перетелефонувати коли буде готовий до виїзду з України.

09.01.2026 о 13:36 год. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 і призначив зустріч на 12.01.2026 поруч ТРЦ «Victoria Gardens», на що останній погодився.

В подальшому, 12.01.2026 приблизно о 17:00 год., на виконання вказівки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 прибув на автомобільну стоянку ТРЦ «Victoria Gardens», що за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226А, де вони зустрілись. В ході зустрічі, ОСОБА_7 розповів про умови та план незаконного переправлення через державний кордон України, зокрема вказав, що він спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою перевезуть ОСОБА_9 в с. Нижні Ворота Мукачівського району Закарпатської області, звідки на транспортному засобі типу «багі» завезуть до місця попереднього призначення будинку в межах прикордонної зони на території України, де проінструктують його про всі дії, які потрібно виконувати під час незаконного перетину державного кордону України та дадуть маршрут, яким можна безпечно перетнути кордон поза встановленими пунктами пропуску, після чого особисто переведуть ОСОБА_9 зазначеним маршрутом через державний кордон. При цьому ОСОБА_7 , керуючись спільним корисливим умислом із ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного збагачення внаслідок вчинення кримінального правопорушення, висловив необхідність передачі грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, за надання вказаних послуг і вказав, що незаконне переправлення вони можуть організувати вже протягом тижня.

Після цього, 13.01.2026 о 18:14 год. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що вони готові організувати незаконне переправлення його через державний кордон України і висловив прохання перерахувати аванс на крипто гаманець, на що ОСОБА_9 відмовився, оскільки не володіє навиками поводження з крипто валютою. Після чого, ОСОБА_7 повідомив, що в подальшому зателефонує і повідомить час і місце зустрічі.

Цього ж дня, 13.01.2026 о 19.18 год. в ході телефонної розмови із ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , останній з метою переконання ОСОБА_9 в наданні авансу перед незаконним переправленням його через державний кордон України, запевнив, що він може довіряти ОСОБА_7 , а також висловив вимогу в наданні авансу в сумі від 1000 до 2000 доларів США і запевнив, що решту суми він зможе передати вже після успішного незаконного перетину кордону. При цьому, в ході розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що його відвезуть в необхідне місце де посадять в автомобіль і в подальшому переправлять через кордон, однак організація цих дій потребує підготовки та витрат.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, 26.01.2026 о 14.36 год. в ході телефонної розмови із ОСОБА_9 за допомогою застосунку «Telegram»домовився про зустріч з останнім через півтори години на 3 поверсі автомобільної стоянки ТРЦ «Victoria Gardens», що за адресою: м. Львів вул. Кульпарківська, 226А.

Надалі, 26.01.2026 приблизно о 17.00 год. ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , реалізовуючи попередньо розроблений злочинний план, спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, з метою отримання грошових коштів від вказаної злочинної діяльності, за попередньою домовленістю прибули на автомобільну стоянку ТРЦ Victoria Gardens, що за адресою: м. Львів вул. Кульпарківська, 226А, де в ході зустрічі із ОСОБА_9 розповіли обставини його незаконного переправлення через державний кордон України, зокрема повторили попередні алгоритми та порядки перетину кордону, а також додали нові відомості, які не повідомляли раніше, а саме: ОСОБА_5 особисто здійснює перевезення ОСОБА_9 у місто Мукачево Закарпатської області, звідки надалі на транспортному засобі типу «багі» (невеликий легкий автомобіль високої прохідності з відкритими колесами) завозять до визначеного будинку, де проводять його інструктаж з подальшим прокладенням маршруту та незаконним переправленням його через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску. Також ОСОБА_7 та ОСОБА_5 наголосили про необхідність наявності змінного одягу, оскільки безпосередньо перед перетином кордону, ОСОБА_9 повинен переодягнутись, з метою унеможливлення прослуховування працівниками правоохоронного органу.

В подальшому, ОСОБА_7 , узгодивши свої дії із ОСОБА_5 , підійшов до автомобіля марки «Mercedes Benz GL 450», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , відчинив задні праві пасажирські двері та висловив вимогу ОСОБА_9 , про необхідність передачі їм грошових коштів у сумі 2000 доларів США, шляхом їх залишення в салоні вказаного автомобіля.

У свою чергу ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_7 , який діяв за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , підійшов до автомобіля «Mercedes Benz GL 450», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та поклав на сидіння несправжні (імітаційні) засоби, які імітують автентичні грошові кошти, номіналом по 100 доларів США кожна, в загальній кількості 20 (двадцять) штук предмет неправомірної вигоди на загальну суму 2000 доларів США, що відповідно до встановленого курсу НБУ станом на 26.01.2026 становило 86 280 грн, у вигляді завдатку за організацію незаконного переправлення його через державний кордон України. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було затримано на підставі ч.1 ст.208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підозрюються в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

26.01.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Також, 26.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами виконання доручень оперативними працівниками; протоколами допитів та додаткових допитів свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 ; протоколом обшуку автомобіля; протоколом огляду та вручення грошових коштів; розсекреченими протоколами про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З врахуванням наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків невиконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ст.183 КПК України, заборон для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, також просить визначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_5 , достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, оскільки така застава буде співрозмірною до грошових коштів, які мали намір отримати підозрювані та частини здобутих коштів злочинним шляхом, не буде завідомо непомірною, враховуючи майновий стан підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, наведених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Просить визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з врахуванням розміру прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2026 року, оскільки в клопотанні слідчим помилково зазначено суму застави, враховуючи розмір прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2025 року.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить визначити заставу у мінімальному розмірі, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає, що органом досудового розслідування жодним чином не обґрунтовані ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного. Звертає увагу, що на даний час речові докази у кримінальному провадженні вже вилучені, що значно зменшує ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а єдиним свідком у кримінальному провадженні є заявник, який співпрацює з правоохоронними органами.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника. Додатково пояснив, що з середньою спеціальною освітою, одружений, дітей не має, ФОП, учасник бойових дій, військовослужбовець ЗСУ, водій військової частини НОМЕР_1 у званні старший солдат.

Заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372, за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Згідно протоколу затримання особи від 26.01.2026, ОСОБА_5 26.01.2026 о 19:10 год. затримано в порядку ст.208 КПК України.

26.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненому за попередньо змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Згідно змісту статтей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 11.11.2025 внесені відомості у кримінальному провадженні №0000372, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України;

- повідомлення заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності начальника головного оперативно-розшукового відділу 7 Карпатського прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_11 від 24.11.2025;

- рапорт оперуповноваженого УСР у Львівській області ДСР НП України від 29.12.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 31.12.2025;

- протоколи додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 14.01.2026, 26.01.2026;

- протокол огляду предмету від 20.01.2026;

- протокол про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю за особою ОСОБА_7 від 15.01.2026;

- протокол про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю за особою ОСОБА_9 від 15.01.2026;

- протокол огляду та ідентифікації імітаційних (несправжніх) засобів, а саме грошових купюр від 26.01.2026;

- протокол обшуку від 26.01.2026;

- протоколи затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.01.2026,

вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані слідчому судді разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі, на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання) від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, в тому числі шляхом виїзду за межі України, оскільки такий обізнаний в методах незаконного перетину кордону України, так як вчиняв злочин пов`язаний з такою діяльністю.

На думку слідчого судді існує ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування на даному етапі не відшукано та не вилучено усіх речових доказів та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні, зокрема, одягу, засобів та речей, які мали бути надані ОСОБА_9 з метою незаконного перетину кордону України поза встановленими пунктами пропуску, а відтак, достовірно знаючи про місце перебування таких речей, підозрюваний може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик впливу ОСОБА_5 на свідка та іншого підозрюваних у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний підтримує відносини з іншим підозрюваним у кримінальному провадженні та знайомий зі свідком кримінального правопорушення ОСОБА_9 , на яких може незаконно впливати з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину, а також узгоджувати з іншим підозрюваним свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення злочину.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначених ст.615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК).

На думку слідчого судді існує ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, який обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі підозрюваний може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями іншого підозрюваного чи свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, якому станом на день розгляду клопотання виповнилося 26 років, такий з середньою спеціальною освітою, одружений, дітей не має, ФОП, учасник бойових дій, військовослужбовець ЗСУ, водій військової частини НОМЕР_1 у званні старший солдат, раніше не судимий.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання від 26.01.2026, ОСОБА_5 був затриманий 26.01.2026 о 19:10 год. в порядку ст.208 КПК України, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За приписами ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 року у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення.

На переконання слідчого судді, розмір застави, про який слідчий та прокурор просять у клопотанні, є занадто непомірним для підозрюваного, та підлягає зменшенню з огляду на те, що органом досудового розслідування визначений розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, жодними доказами, що стосуються наявності таких коштів в підозрюваного ОСОБА_5 чи його родичів не обґрунтований.

Слідчим суддею беруться до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що такий одружений, дітей не має, ФОП, військовослужбовець ЗСУ, водій військової частини НОМЕР_1 у званні старший солдат, та вважає, що необхідно визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, впливати на свідків та інших підозрюваних чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним або заставодавцем внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 186, 193-194, 196, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 діб, - тобто до 19:10 год. 26.03.2026, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166 400 гривень (сто шістдесят шість тисяч чотириста гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №UA0000757, банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 28.03.2026:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_9 у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 30.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_12