Провадження № 1-кп/466/945/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000611 від 11 листопада 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України

у с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 03.11.2025 приблизно об 11 годині 40 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект В. Чорновола, 49, побачивши на тротуарі банківську карту та переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, маючи умисел на таємне привласнення офіційного документа з метою особистого протиправного збагачення, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що банківська картка є офіційним документом відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2000 року, ч. 4 ст. 1 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноваженою юридичною особою з дотриманням визначеної законом форм та містить передбачені законом реквізити, підняв із асфальтованої доріжки пластикову банківську картку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_5 , з метою подальшого незаконного використання такої карти шляхом зняття грошових коштів та системою безконтактної оплати, належних ОСОБА_5 , у такий спосіб незаконно заволодів нею, при цьому не вжив будь-яких заходів для повернення знайденої картки, усвідомлюючи те, що вона належать іншій особі, таким чином незаконно заволодів нею. В подальшому здійснив розрахунок вищевказаною карткою в період часу з 12:12 год. по 12:14 год. 03.11.2025 у магазині «Новий Градус» у м. Львові, по вул. Шевченка, 132 А.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він 03.11.2025 приблизно об 11 годині 40 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект В. Чорновола, 49, побачивши на тротуарі банківську карту та переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, підняв із асфальтованої доріжки пластикову банківську картку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_5 . В подальшому здійснив розрахунок вищевказаною карткою в період часу з 12:12 год. по 12:14 год. 03.11.2025 у магазині «Новий Градус» у м. Львові, по вул. Шевченка, 132 А.

Потерпілою ОСОБА_5 подано заяву про проведення судового розгляду без її участі, при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих матеріалів.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його злочинні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України за кваліфікуючими ознаками привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - не встановлено, а також враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується типово, який відповідно до довідки №4884д від 10.11.2025, виданої КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався; згідно довідки №5711 від 05.11.2025, виданої КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_4 перебуває на обліку з жовтня 2024 року на обліку у вказаному центрі, з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 357 КК України, за якою кваліфіковано кримінальний проступок, у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази по справі: DVD-R диск, який відповідно до постанови дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 11.11.2025 визнаний речовим доказом, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази по справі: DVD-R диск, який відповідно до постанови дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 11.11.2025 визнаний речовим доказом - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1