Справа № 180/2025/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 р. м. Марганець

Колегія суддів Марганецького міського суду Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки він вчинив тяжкий злочин, може незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин, тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України і є достатні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник заперечують проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу і просять суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 23 січня 2026 року.

в Судовому засіданні прокурором обгрунтовано, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання наведеним у клопотанні ризикам для гарантування належної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років та існують визначенні ст. 177 КПК України ризики - незаконно впливати на потерпілу та свідків на час розгляду кримінального провадження, оскільки справа по суті не розглянута, переховуватись від органів слідства та суду, скоєння інших правопорушень, беручи до уваги позицію ЄСПЛ, відображену у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, де суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», колегія суддів приходить до висновку, що для уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Доказів того, що обвинувачений не може утримуватись в умовах СІЗО, суду не надано.

Керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, до 22 березня 2026 року.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 діб з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1