Провадження №1-кп/523/1470/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000359 від 09.03.2025р., за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого гол. Спеціалістом АТБ КБ «ПриватБанк», зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.03.2025р., приблизно о 13год. 00хв., водій ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем марки «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у світлий час доби, при необмеженій видимості, по сухій, асфальтованій проїзній частині вул. Миколаївська дорога, з боку вул. Лиманна, в напрямку вул. Південна дорога у м. Одесі, на якій організований двосторонній, з двох смуг у кожному з напрямків, рух, що розділений двома смугами реверсивного напрямку руху, у крайній лівій смузі свого напрямку руху. На момент ДТП, рух по реверсивним смугам було дозволено для транспортних засобів, які рухались у зустрічному напрямку.

В цей же час, у зустрічному напрямку, по проїзній частині вул. Миколаївська дорога, з боку вул. Південна дорога, в напрямку вул. Лиманної, з порушенням вимог п.12.9«б» та дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 30 км/год.» ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.01.2001, у другій від правого краю смузі руху, зі швидкістю не менше 80 км/год., рухався мотоцикл марки «Suzuki», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Рухаючись у обраному напрямку та наближаючись до регульованого перехрестя вул. Миколаївська дорога з вул. Лузанівська у м. Одесі, Стоян діючи необережно, в порушення вимог п.п.2.3 (б), 10.1, 16.6 та дорожньої розмітки 1.9 ПДР, проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, почав виконувати заборонений маневр повороту ліворуч на вул. Лузанівську, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, не надав дорогу вищевказаному мотоциклу під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному з ним напрямку, в результаті чого, допустив зіткнення задньою правою боковою частиною керованого ним автомобіля з передньою частиною вказаного мотоцикла.

Внаслідок ДТП - водій мотоцикла ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5 п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням уламків, закритого компресійно-уламкового неускладненого перелому тіла 5 грудного хребця, які згідно п.п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості; - пасажир вказаного мотоциклу ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці лівого колінного суглобу, закритого перелому зовнішньої кісточки правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які згідно п.п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В умовах ДТП, дії водія Стояна регламентувалися вимогами дорожньої розмітки 1.9 та п.п.10.1, 16.6 ПДР, згідно з якими цьому водію вказаною дорожньою розміткою заборонялося виконувати маневр повороту ліворуч на перехресті, а при фактичному виконанні маневру повороту ліворуч впевнитися в його безпеці та надати дорогу мотоциклу, який рухався у зустрічному напрямку.

Належним виконанням вищевказаних вимог ПДР, водій автомобіля Стоян мав технічну можливість запобігти зіткненню з мотоциклом під керуванням водія ОСОБА_6 , а тому його дії знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

Дії Стояна органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, у зв`язку із примиренням останнього з потерпілими та повним відшкодуванням спричинених збитків, при цьому захисником суду надані письмові заяви потерпілих, відповідно до яких, вони не заперечують щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого;

обвинувачений підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити, при цьому, обвинуваченому судом було роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності;

прокурор також не заперечував щодо задоволення вищевказаного клопотання та відповідного звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст.46 КК України;

потерпілий ОСОБА_6 надав пояснення, що не заперечує проти закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку з його примиренням та відшкодуванням обвинуваченим спричиненої шкоди;

потерпіла ОСОБА_7 надала пояснення аналогічні поясненням потерпілого ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали провадження та надані письмові документи, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до приписів ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Далі, згідно із ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та яке вчинено з необережності, є особою раніше не судимою та вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, примирився із потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та відшкодував завдані ним збитки, що підтверджується відповідними заявами потерпілих.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та яке вчинено з необережності, обвинувачений примирився з потерпілими та відшкодував завдані збитки, будучи обізнаним про право на звільнення від кримінальної відповідальності та підстави такого звільнення, не заперечував щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає, що останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із його примиренням з потерпілими, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Суд приймає до уваги, що запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався, тому скасуванню не підлягає.

Ухвалою слідчого суді від 20.03.2025р. накладено арешт на автомобіль марки «Geely». Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді підлягає скасуванню. Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. За відсутності заборон, визначених зазначеною нормою, суд вважає за можливе скасувати раніше обраний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходячи з положень ст.100 КПК України, вважає необхідним речові докази по справі: автомобіль марки «Geely» після скасування арешту на нього вважати повернутим за належністю власнику, відеозаписи зберігати при матеріалах справи.

Відповідно до актів експертних досліджень, витрати на проведення експертиз склали 6785,28грн., 4240,80грн., 4240,80грн.

Згідно із ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів необхідно стягнути з останнього на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.285-286, 288 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №№0000359 від 09.03.2025р., за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 6785,28грн., 4240,80грн., 4240,80грн за проведення експертних досліджень, стягнути зі ОСОБА_5 на рахунок держави.

Речові докази: автомобіль марки «Geely» - вважати повернутим за належністю ОСОБА_5 , арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20.03.2025р. на вказаний автомобіль - скасувати;

відеозаписи - залишити при матеріалах справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Пересипський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1