Справа №175/1518/26
провадження №1-кс/175/138/26
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2026 року с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника (у відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 від 22 січня 2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, який на утримані неповнолітніх дітей не має, одружений, пенсіонер, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 21.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 від 22 січня 2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 21.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області під процесуальним керівництвом Краматорської окружної прокуратури Донецької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження №0000136 від 21.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У кримінальному провадженні ОСОБА_4 21.01.2026 року затримано у порядку ст.208 КПК України та 22.01.2025 року обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурор зазначає на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти клопотання слідчого.

Захисник підтримав думку підозрюваного.

Суд вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчими СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0000136 від 21.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2026 року приблизно об 18 годин 00 хвилин ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 знаходились за місцем їх спільного мешкання, а саме у будинку АДРЕСА_1 , де вони разом у кухні вживали спиртні напої.

В ході вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків та ревнощів виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на позбавлення життя іншої людини, а саме своєї дружини ОСОБА_8 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення смерті іншій людині, ОСОБА_4 перебуваючи у кухні вищезазначеного будинку, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, без будь-яких вагань, з метою умисного протиправного спричинення смерті ОСОБА_8 , стоячи напроти ОСОБА_8 , яка перебувала в положенні сточи біля дивану, наніс їй не менше одного удару кулаком правої руки в область грудної клітини, після чого, почергово наніс не менше 5 ударів кулаком правої руки в область ребер справа, не менше 5 ударів кулаком правої руки навідмаш в область ребер зліва, від чого ОСОБА_4 впала на підлогу обличчям до низу. Після чого ОСОБА_4 взяв ОСОБА_8 за волосся в районі потилиці та вдарив не менше 5 раз обличчям о підлогу. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла на місці.

Смерть ОСОБА_8 настала в результаті спричинених їй тупої травми грудної клітки з множинними двобічними переломами ребер, ускладненої розвитком крововтрати та шоком.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 перебував у сімейних відносинах з ОСОБА_8 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII є вчиненням кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (вбивство), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків, проведеними слідчими експериментами, довідкою про причину смерті.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином, встановлені достатні підстави підозрювати

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 7 до 15 років позбавленням волі.

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, окрім обставин, визначених у ст. 177 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строки понад три роки.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, а саме: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваному, у разі визнання його винним в інкримінованому злочині, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду.

Також, органом досудового розслідування не виключається можливість того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування змінивши місце свого мешкання та перебування, не повідомивши про це орган досудового розслідування.

Ризик незаконно впливу свідків полягає у тому, що свідком є рідна сестра підозрюваного, йому відомо її місце мешкання, анкетні данні, та він, з метою заплутати суд аби уникнути відповідальності може вчинити спроби незаконного впливу на останню, її залякування, тиску, тощо. Крім того, підозрюваному разом з клопотанням вручено додатки, серед яких є протоколи допиту свідків.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного

ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_4 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що скоєним злочином спричинено загибель людини, тому підстав для визначення розміру застави не має.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного

ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування на час складання клопотання, не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю, доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного

ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 мешкає біля свідка вчинення даного кримінального правопорушення і уразі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту матиме можливість впливати на нього. Також ОСОБА_4 самостійно не зможе купувати продукти харчування.

Враховуючи викладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст. 177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № № 12244/86,12245/86, 12383/86 від З0.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007).

Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» № 9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, тобто особливо тяжкий злочин, таким чином данні обставини свідчать про неможливість запобігання тим ризикам, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З метою запобігання переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, необхідно останній обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини;

У ході розслідування кримінального провадження, були зібрані матеріали, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, та в подальшому застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На теперішній день є достатньо підстав вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_4 може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чим може перешкодити своїми діями досудовому розслідуванню.

Таким чином, із вище викладених обставин, можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, а більш м`який запобіжний захід не може бути обраний.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, передбачені ч.1 ст. 183, п.п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 371, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 від 22 січня 2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 21.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», строком на 60 діб, тобто до 22:30 годин 21 березня 2026 року (в межах строку досудового розслідування).

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору і підозрюваному та направити до СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Краматорське РУП ГУНП в Донецькій області.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1