УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9147/24

Номер провадження 1-кп/495/948/2025

25 грудня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області клопотання прокурора Білгород-Дністровський окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001827, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч.1, п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровськогоміськрайонного суду Одеської області перебуває клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001827 від 26.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч.1, п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що у проваджені СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0001827 від 26.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2019 до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 , 1941 року народження, про те, що невстановлена особа, використовуючи підроблений документ, незаконно оформила право власності на об`єкт нерухомості в селі Курортне, Білгород-Дністровський район. В ході досудового розслідування проведено слідчі та розшукові дії направлені на розкриття злочину, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалось можливим. Повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні не здійснювалось.

У засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, причини неявки суду невідомі.

26.11.2025 потерпілий ОСОБА_5 подав заперечення на клопотання прокурора Білгород-Дністровський окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001827 від 26.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, оскільки воно не обґрунтоване, безпідставнета є таким, що грубо порушує вимоги кримінального процесуального закону.

Клопотання обґрунтовано тим, що протягом трьох років, разом із розпочатою війною в Україні, ніяких слідчих дій у кримінальному провадженні дізнавачем ОСОБА_6 не проводились, будь-яких листів із сектору дізнання відділу поліції стосовно проведених слідчих дій за цей період потерпілий не отримував.Через бездіяльністьдізнавача ОСОБА_6 потерпілий вже 7 (сім) років не може отримати рішення суду у справі №495/4101/17, за його позовом, стосовно відновлення його порушених права для отримання його спадщини.Також, дізнавачем та прокурором в рамках цього кримінального провадження проігноровані його численні звернення, в яких він зауважує, що не підписував ніяких довіреностей чи інших документів по відчуженню будь-якого майна зі своєї спадщини. ОСОБА_7 протягом трьох років і трьох місяців, починаючи з липня 2019, ніяких своєчасних слідчих дій не було проведено, необхідних доказів не зібрано, особу яка вчинила відносно нього кримінальний злочин, штучно не встановлено. На думку потерпілого, доводи на які посилається прокурор у своєму клопотанні є безпідставними, необґрунтованими, невмотивованими та передчасними і не відповідають дійсним обставинам справи.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, якими сторона обвинувачення обґрунтовує викладені в клопотанні доводи, вивчивши заперечення потерпілого ОСОБА_8 суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про закриття кримінального провадження з огляду на наступне.

У проваджені СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0001827 від 26.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

З доданих матеріалів справи вбачається, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дії з метою повного та всебічного встановлення всіх обставин справи.

Форми закінчення досудового розслідування встановлені ч. 2 ст. 283 КПК України, згідно якої досудове розслідування закінчується вчиненням однієї з альтернативно визначених дій, а саме шляхом: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України питання закриття кримінального провадження з вищенаведеної підстави, зокрема з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК, відноситься до виключної компетенції суду.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження суд звертає увагу на визначені ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження, до яких відноситься захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

В рішення Європейського суду з прав людини «Юрій ІлларіоновичЩокін проти України» від 03 жовтня 2013 року зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для збирання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють визначити винних осіб, то таке розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Таким чином, закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування та в аспекті визначеної прокурором у клопотанні підстави закриття кримінального провадження, а саме: закінчення строків досудового розслідування та не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, судом підлягають перевірці зокрема як сам факт наявності події кримінального правопорушення, винну особу у вчиненні якого не встановлено, так і належність, ефективність здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст.9, 25 КПК України.

Окрім того, потерпілим ОСОБА_8 подане заперечення на клопотання прокурора, в якому останній зазначає, що доводи на які посилається прокурор у своєму клопотанні є безпідставними, необґрунтованими, невмотивованими та передчасними і не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки дізнавач і прокурора протягом трьох років не здійснили жодної дії на встановлення особи, яка вчинила проти нього кримінальний злочин.

Так, до обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки dejure, але і defacto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

Суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 18 жовтня 2023 року (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, де потерпілий, зазначаючи про те, що дізнавачем протягом трьох років не вчинялись жодних дій на встановлення конкретної особи, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), яке могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому твердження прокурора про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила злочин, є передчасним і не відповідає завданням та засадам кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 284, 369, 314, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровський окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001827, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч.1, п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1