Справа №630/18/26 Провадження № 1-кп/630/19/26
В И Р О К

Іменем України

28 січня 2026 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000331 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не судимого, працюючого на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу в Локомотивному депо «Смородино» Філії «Локомотивна компанія» АТ «Українська залізниця», ідентифікаційний № , інваліда 3-ї групи за загальним захворюванням, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 у жовтні 2024 року, більш точно їдати та часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, та порядок видачі якого передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (в редакції від 29 грудня 2021 року № 1007), форма та реквізити затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 1992 року № 47 (в редакції від 30 червня 2021 року № 665), вирішив незаконно набути право на керування транспортними засобами категорії «А» та «А1», шляхом виготовлення підробленого документу за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання за вказаною адресою, використовуючи мережу Інтернет та месенджер «Facebook», відшукав невстановлену особу, яка за грошову винагороду пообіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія.

З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_4 через месенджер «Facebook» надав невстановленій особі свої анкетні дані, фотознімок та зразок підпису, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05 жовтня 2024 року.

Після чого, у жовтні 2024 року, більш точного часу під час не встановлено, ОСОБА_4 отримав посилку у відділенні «Нової пошти» № 2 міста Люботин Харківського району Харківської області з виготовленим посвідченням водія серії НОМЕР_1 від 05 жовтня 2024 року ТСЦ 8041 категорії «А» та «А1» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке, начебто, було видане 05 жовтня 2024 року Територіальним сервісним центром № 8041, за що ОСОБА_4 сплатив 6000 гривень.

Крім того, після придбання вищезазначеного посвідчення і до 25 вересня 2025 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05 жовтня 2024 року, категорії «А» та «А1» на власне ім`я, у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

Так, 25 вересня 2025 року, приблизно о 12-11 год., ОСОБА_4 , рухаючись на транспортному засобі - мотоциклі «ИЖ планета 5», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Свято-Миколаївській в м. Люботин Харківського району Харківської області, згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху.

При перевірці документів ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що не має права на керування транспортними засобами, так як у встановленому законом порядку вони в нього були вилучені, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05 жовтня 2024 року, категорії «А» та «А1» на власне ім`я, яке містило ознаки підробки.

Згідно висновку експерта бланк наданого для дослідження посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 від 05 жовтня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке використовував ОСОБА_4 , не відповідає вимогам, що пред`являються до документів даного виду, тобто бланк виконаний не на підприємстві, яке уповноважене на випуск даних документів, а саме, ПК «Україна».

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях та обставини обвинувачення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що у 2005 році він закінчив курси водіїв та мав отримати посвідчення водія категорії ОСОБА_6 . Але отримати це посвідчення так і не зміг, бо вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП та був позбавлений права керування транспортним засобами. Ще до початку повномасштабної війни Росії проти України він купив мотоцикл «ИЖ планета 5», д.н.з. НОМЕР_2 , та користувався ним у власних потребах. В жовтні 2024 року він, перебуваючи у себе вдома, побачив в месенджері «Facebook» оголошення про виготовлення посвідчення водія з дотриманням усіх вимог. Він зателефонував та замовив виготовлення посвідчення на своє ім`я, і для цього він надіслав чоловіку, який приймав замовлення, своє фото та зразок підпису. Невдовзі він отримав у відділенні Нової пошти пакунок, в якому лежало посвідчення водія категорії «А» та «А1» на його ім`я і сплатив за нього 6000,00 грн. накладеним платежем. Після того він продовжив їздити на мотоциклі, та навіть виїжджав до Богодухівського району Харківської області, де пред`являв для перевірки своє посвідчення водія. Але 25 вересня 2025 року в м. Люботин, на вул. Свято-Миколаївській, його зупинили поліцейські та почали перевіряти посвідчення водія, та їх увагу привернуло те,що посвідчення було видано нещодавно. Поліцейські перевірити по базі даних та виявили, що під серійним номером, який вказаний на посвідченні водія, обліковується інший документ на іншу особу. Тому він одразу зізнався, що користується підробленим посвідченням водія.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження доказів по справі, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб; та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він отримав середньо-спеціальну освіту, одружений, офіційно працевлаштований, має 3-ю групу інвалідності, встановлену після перенесеного в червні 2025 року інфаркту; на обліку у лікарів-нарколога і -психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання для ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_4 , суд не встановив.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких віднесене до категорії нетяжких злочинів, а інше є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, зокрема наявність у нього інвалідності. Проаналізувавши наведене, з метою забезпечення дієвості принципів законності, справедливості, індивідуалізації та достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що необхідно обрати для обвинуваченого покарання у виді обмеження волі на рівні, наближеному до мінімального строку, за злочин, пов`язаний з підробленням посвідчення, вчинений за попередньою змовою групою осіб, а за вчинення проступку у виді використання завідомо підробленого документа до обвинуваченого слід обрати покарання у виді пробаційного нагляду на мінімальний строк, що буде співмірним до вчиненого і достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в майбутньому.

Остаточне покарання суд вважає за необхідне визначити із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, що передбачено ст. 70 КК України.

Але враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, а також відсутність випадків притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності в минулому, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

До обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 29 вересня 2025 року накладено арешт на посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 від 05 жовтня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підробки, яке було визнано речовим доказом. З огляду на завершення судового розгляду необхідність в подальшому збереженні речового доказу, відсутня, тому застосований арешт слід скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2 (два) років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (один) року пробаційного нагляду з встановленням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання для ОСОБА_5 у виді 2 (два) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Речовий доказ: DVD-R диск з відеофайлами з автомобіля поліції - зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000331.

Речовий доказ: посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 від 05 жовтня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підробки, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000331, - знищити.

Скасувати арешт посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 від 05 жовтня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підробки, накладений на підставі ухвали слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 29 вересня 2025 року в справі № 630/1281/25 (провадження № 1-кс/630/684/25).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/121-25/24911-ДД від 03 жовтня 2025 року в розмірі 1782,80 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1