Справа № 951/796/25
Провадження №1-кс/951/1/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду усну заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від розгляду справи № 951/796/25

у с т а н о в и в:

з 21 листопада 2025 року у провадженні головуючого судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2025 за № 0000251 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засідання 22.01.2026 під час розгляду справи № 951/796/25 захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся із усною заявою про відвід судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від розгляду такої.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2026 визначено суддю ОСОБА_1 та передано журнал судового засідання з додатком.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтримав доводи усної заяви про відвід, вказавши, що суддя ОСОБА_6 був головуючим у справі № 951/844/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КУпАП. Тож вважає, що наявні обставини, які підлягають відводу судді ОСОБА_6 згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України у цій справі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловивсь проти задоволення усної заяви, вказавши на безпідставність та необґрунтованість такої.

Заслухавши пояснення учасників, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення усної заяви про відвід судді ОСОБА_6 з огляду на таке.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної ООН від 27.07.2006) закріплено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у Справі Гаусшильдта).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні від 15 липня 2005 року у справі Межнаріч проти Хорватії ЄСПЛ звернув увагу на те, що слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною. У згаданому рішенні суд звернув увагу на те, що слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною.

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Вирішуючи питання щодо наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження, суд виходить з того, що заявлені в усній заяві про відвід обґрунтування, не є такими, що викликають сумнів у неупередженості останнього.

Заявлена підстава для відводу судді, висловлена захисником, не пов`язана із неналежною поведінкою судді. Справа про адміністративне правопорушення № 951/844/25 у якій раніше суддею ухвалювалося рішення жодним чином не перетинається за обставинами по даній справі, не мають між собою нічого спільного. Більш того, рішення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КУпАП приймалося суддею ОСОБА_6 з урахуванням клопотань самого адвоката ОСОБА_5 , який у вказаній справі захищав правопорушника й провадження у такій було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тож наведені доводи не містять обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючої судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження у справі № 951/796/25.

У такий спосіб, враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, усна заява про відвід головуючого суддю ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 372, 376 КПК України

постановив:

відмовити у задоволенні усної заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від розгляду справи № 951/796/25.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1