В И Р О К

іменем України

21 листопада 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000709 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, має військове звання старший солдат та займає посаду стрільця-оператора 3 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Збройні Сили України", Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_5 зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

На порушення вимог зазначених вище нормативно-правових актів ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення дій, всупереч охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах:

24.11.2024 близько 17:00 години ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на порушення пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, відповідно з яким: Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував технічно справним автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався у темний час доби з увімкненим ближнім світлом фар по авто дорозі сполученням м. Зміїв - с. Таранівка Чугуївського району Харківської області, з боку с. Таранівка в напрямку м. Змієва, за межами населеного пункту, на відстані 900 метрів від будинку № 60 по вул. Ботанічній в с. Таранівка, діючи необережно, не вибрав безпечну швидкість руху, враховуючи дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням, втратив контроль над управлінням автомобілем, та допустив його занос з послідуючим виїздом за межі проїжджої частини та перекидання автомобіля, чим порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України, згідно з яким: Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним".

В результаті дорожньо-транспортної події пасажиру автомобілю "Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, спричинено наступні тілесні ушкодження: садна м`яких тканин в області голови та обличчя, гематоми правої бокової поверхні шиї, в області правої половини грудної клітки, що за ступенем тяжкості як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень; часткове ушкодження (розходження) акроміально-ключичного з`єднування, що за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я; двобічний перелом нижньої щелепи вище кута праворуч та ліворуч в ділянці 36,37 зубів, що за ступенем тяжкості відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, за ступенем тривалості розладу здоров`я, характерним для даного виду травми та її тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав і показав, що дійсно, за вказаних обставин, 24.11.2024 днем разом з ОСОБА_4 вживав алкогольне пиво, після чого вирішив покататись на своєму автомобілі, який був тільки після ремонту. Під час руху він не впорався з керуванням, в результаті чого автомобіль занесло, а потім відбулось перекидання автомобіля. В результаті ДТП, пасажиру авто ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження.

У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся, виявив готовність нести кримінальну відповідальність, повідомив, що примирився з потерпілою, відшкодував їй завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що разом з обвинуваченим вживала пиво, після чого вони вирішили перевірити авто, яке було після ремонту. Вона разом з ОСОБА_5 поїхали кататись, сиділа на пасажирському сидінні. Під час руху автомобіль занесло і вони потрапили у ДТП, після чого вона перебувала на лікуванні. Претензій до обвинуваченого не має.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, і його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини, відшкодування шкоди, про що повідомила потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні, а також подала письмові заяви (а. п. 17, 18);

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а. п. 31), під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 32, 33); з 17.09.2020 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 , де позитивно характеризувався (а. п. 34-39).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставини, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є мінімальне покарання, у межах санкції частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, належить застосувати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали суду та з цього часу рахувати строк відбуття покарання.

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_5 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз: автотехнічної експертизи (технічного стану) № 297 від 28.01.2025 в розмірі 14 842 грн 80 коп.; автотехнічної експертизи № 1971 від 19.02.2025 в розмірі 7 633 грн 44 коп. (а. п. 40, 41).

Застосований щодо речового доказу арешт на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2024, належить скасувати.

Долю речового доказу слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили застосувати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали суду та з цього часу, а саме 21.11.2025, рахувати строк відбуття покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України 22 476 (двадцять дві тисячі чотириста сімдесят шість) грн 24 коп. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів на проведення судових експертиз: автотехнічної експертизи (технічного стану) № 297 від 28.01.2025 в розмірі 14 842 грн 80 коп.; автотехнічної експертизи № 1971 від 19.02.2025 в розмірі 7 633 грн 44 коп.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2024 арешт тимчасового вилученого майна.

Речовий доказ, - автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 , - вважати повернутим власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1