ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/7521/25 (1-кс/645/1434/25) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1394/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника прокурора на ухвалу слідчого судді Немишлянського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001419 від 23.10.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України щодо ОСОБА_7 , -

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишено без задоволення.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, до 21 грудня 2025 року включно, з покладенням додаткових обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не виїжджати за межі м. Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків визначено до 21 грудня 2025 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні, з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин в ході розгляду цього клопотання. а також стану здоров`я ОСОБА_7 .

Слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі, прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

Вказує, що встановлені органом досудового розслідування обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Квартира, де має відбувати домашній арешт ОСОБА_7 , має ще іншого співвласника, дружина володіє 50 відсотками, її думка в судовому засіданні не з`ясовувалась.

Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку захисника, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001419 від 23.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

23.10.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Як встановлено під час досудового розслідування що 23.10.2025 року приблизно об 11:00 год. ОСОБА_7 знаходився за адресою свого місця мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , разом зі своїм раніше знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вони сумісно розпивали спиртні напої. Під час перебування в одній із кімнат квартири, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, на підґрунті особистих неприязних відносин, зумовлених агресивною поведінкою з боку ОСОБА_8 . В ході конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення смерті ОСОБА_8 , реалізуючи який, ОСОБА_7 підійшов до свого знайомого ОСОБА_8 , який в цей момент знаходився у кімнаті та перебуваючи у безпосередній близькості з потерпілим, діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого злочинного діяння та бажаючи діяти саме таким чином, усвідомлюючи, що від його дій можуть настати тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого та допускаючи настання смерті ОСОБА_8 , наніс кухонним ножем який тримав у своїй правій руці множинні удари ножем в область тулуба та грудної клітини, від яких ОСОБА_8 впав на підлогу та помер на місці події.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу, слідчий обґрунтовував своє клопотання тим, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий вважав, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, у зв`язку з чим просив задовольнити клопотання та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи в сукупності всі наявні в матеріалах справи докази, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання прокурора та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується з вказаним рішенням слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, законодавцем в ч. 2 ст. 194 КПК України передбачено підстави для відмови у застосуванні запобіжного заходу, які визначені ч.1 ст.194 КПК України та доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, вказані обставини слідчим та прокурором не доведені в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював. що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідчий суддя, врахував в повній мірі підстави та обставин, передбачених статтями 177 та 178 цього Кодексу, та прийняв обґрунтоване рішення щодо визначення підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слід врахувати, що ОСОБА_7 : раніше не засуджувався, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, одружений, є інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідною медичною документацією та потребує сторонньої допомоги.

При цьому прокурором ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції не доведено існування ризику передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, щодо існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на свідків.

За вказаних обставин, з урахуванням пред`явленої підозри у вчинені особливо тяжкого злочину, встановлених ризиків, даних про особу підозрюваного, зокрема те що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, є інвалідом 2 групи, одружений, має постійне місце проживання та є власником квартири, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Крім того, стороною захисту наведені відомості про те, що підозрюваний він має інвалідність 2 групи, йому тяжко пересуватися, він не може взагалі сидіти, лише тільки стояти нетривалий час, або лежати. У його кватирі повністю все обладнано для його фізичних потреб.

З огляду на вказане обраний запобіжний захід буде в повній мірі відповідати меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на ньго процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також буде слугувати дотриманню вимог ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Виходячи з наведеного та з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001419 від 23.10.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді