Провадження №11-кп/824/1921/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Диканька Полтавської області, громадянку України, з неповною вищою освітою, не працюючу, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 15 ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 26.08.2019, приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», за адресою: місто Київ, вул. Антоновича, 176, з метою крадіжки, взяла: дві упаковки лохини-голубики, вагою 125 г загальною вартістю 58 грн.91 коп. без урахування ПДВ; пакет паперовий для подарунків, вартістю 14.18 грн. без урахування ПДВ; ватні палички «Ніжність», вартістю 5,77 грн. без урахування ПДВ; гель-крем для душа «Palmolive» натур гель 250 мл, вартістю 24,64 грн. без урахування ПДВ; рідину для миття посуду «Assens eco» 500 мл, вартістю 14 грн. без урахування ПДВ; олію оливкову 0,5 мл, вартістю 81,67 грн. без урахування ПДВ; шампунь 200 мл, вартістю 49,98 без урахування ПДВ; засіб від комах «Лаванда Raid» 300 мл., вартістю 45,85 грн. без урахування ПДВ; скрібок нержавіючий, вартістю 10,62 грн. без урахування ПДВ; дзеркало настільне, вартістю 87,20 без урахування ПДВ, а всього на загальну суму 392 грн. 82 коп. (без ПДВ). Поклавши вищевказаний товар до сумки, не розрахувавшись за нього, ОСОБА_7 пройшла касову зону, проте не довела свій злочинний умисел до кінця, оскільки була зупинена працівниками охорони.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. Звільнено ОСОБА_7 від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у зв'язку із закінченням строківдавності. Вирішено питання про долю речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та визнати ОСОБА_7 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у зв`язку з недоведенням в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що вирок є незаконним, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам сторони захисту щодо визнання недопустимим доказу, а саме диску Axent DVD+R, оскільки походження цього диску не відоме, відсутня інформація щодо його отримання у встановленому законом порядку. При цьому, вказаний диск визнано речовим доказом, проте у постанові про визнання речовим доказом не зазначено про кількість відеофайлів, які містяться на диску, а також де знаходиться оригінал. Вказує, що протокол огляду диску слідчим не складався, відтак диск з відеозаписом отриманий не у встановленому КПК порядку.

Також, захисник зазначає, що у вироку судом зроблено посилання на переглянутий відеозапис, та зроблено висновки які не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки з відеозаписів не можна ідентифікувати обвинувачену, відеозапис зроблений різними камерами, не має логічного початку, з відеозаписів не вбачається, що обвинуваченій було роз`яснено її права та обов`язки, а також підстави затримання.

Разом з тим, сторона захисту вказувала, що затримання ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України не проводилось, протокол її затримання не складався, не роз`яснені їй і процесуальні права. Посилався автор скарги і на те, що при відкритті ОСОБА_7 матеріалів досудового розслідування, у порядку ст. 290 КПК України, їй не було надано для ознайомлення відеозапис (диск із відеофайлами) до протоколу огляду місця події.

Крім того, захисник звертає увагу на відсутність в матеріалах кримінального провадження речових доказів.

Так, зі змісту протоколу огляду місця події та зробленої до нього фототаблиці вбачається, що вилучені слідчим речі не опечатувались та не завірялись підписами осіб, які брали участь у ньому. Тобто ці речі не були належним чином оформлені як речові докази.

Окрім цього, у матеріалах провадження відсутня належна інформація щодо вартості товарів, які інкримінуються ОСОБА_7 , а враховуючи незначну загальну вартість викраденого майна, викликає сумнів наявність у обвинуваченої кримінально караного діяння.

До того ж сторона обвинувачення не змогла надати речові докази для дослідження в суді першої інстанції. Отже підстав для висновку про долю речових доказів без їх дослідження у суду не було.

А відтак, за відсутності предметів крадіжки не можна говорити про об`єктивну сторону крадіжки. Таким чином, відсутній склад кримінального правопорушення.

Крім того, сторона захисту зазначала, що місцевим судом проігноровані її доводи про наявність у ОСОБА_7 товарного чеку на придбані нею товари після проходження каси, що спростовує можливість обвинувачення її у замаху на крадіжку. Також захисник указував на недопустимість, як доказу - протоколу огляду місця події від 26 серпня 2019 року, оскільки не встановлено такої особи як ОСОБА_9 , прізвище якої указано у цьому протоколі, немає її підпису у протоколі, як і підпису ОСОБА_7 .

Також захисник у скарзі зазначає, що суд першої інстанції не спростував твердження сторони захисту про те, що згідно показань свідка ОСОБА_10 у судовому засіданні свідком було встановлено крадіжку 3-4 позицій товару, яку вчинила ОСОБА_7 влітку 2019 року, втім за вироком суду ОСОБА_7 визнано винною у замаху на крадіжку 10 (десяти) товарних позицій.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисник ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст. 17 КПК України регламентують, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Як вбачається з вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року, визнаючи ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеному до кінця, з причин, що не залежали від її волі, суд послався на такі досліджені в судовому засіданні докази:

- покази свідка ОСОБА_10 , який повідомив суду, що за трудовим договором працював з ПП «УБО», охоронцем в магазині «Ашан». 26.08.2019 року ним затримано обвинувачену ОСОБА_7 , яка перебуваючи в магазині, приклеїла стікери, значно дешевших товарів, на обрані нею товари. Потім її провели до службового приміщення та викликали працівників поліції. ОСОБА_7 , нервувала, нічого не заперечувала, говорила, що стікери змінила на спір, просила оплатити різницю.

На уточнюючі питання захисника свідок відповів, що по рації йому повідомили, що ОСОБА_11 переклеїла стікери, потім служба безпеки перевірила монітори. Особисто він не бачив, як вона переклеювала стікери. Вказував, що при таких інцидентах, він лише зупиняє та викликає працівників поліції. Того дня, він підійшов до ОСОБА_11 , коли вона перебувала біля каси, виявив неправильні стікери на товарах, перевірив чек і запросив до службового приміщення, куди вона добровільно пройшла. Працівників поліції він не викликав і не памятає хто саме їх викликав. Під час перебування обвинуваченої в службовому приміщенні, вона діставала зі своєї сумки товари, які придбала, відповідно до чеку, що в подальшому були оглянуті.

Під час повторного допиту, свідок ОСОБА_10 , показав суду, що працював охоронцем в магазині «Ашан». Влітку 2019 року, перебуваючи на робочому місці, головний охоронець повідомив, що зараз буде виходити дівчина, яку потрібно перевірити. Підійшовши до неї, попросив чек, який вона надала та повідомила, що все оплачено. У подальшому, зайшли до кімнати охорони, для перевірки товарів на відповідність в чеку. Перевіривши його, виявили неоплачений товар у сумці, на що ОСОБА_7 пояснила, що забула його оплатити. Службою безпеки відразу було викликано працівників поліції, які приїхали через 20 хв. Потім, в кімнаті охорони, дівчині повернули чек. При дачі попередніх показань дещо заплутався, оскільки дуже багато крадіжок відбувалось в магазині «Ашан», багато затримань крадіїв і тому міг дещо сплутати, однак останні його показання більш точні. Пригадує, що ОСОБА_7 одразу після зупинки і перевірки оплаченого і виявлення викраденого товару представилась не своїм прізвищем, а вказувала, що її прізвище « ОСОБА_13 », проте після приїзду працівників поліції останні з?ясували дійсне її прізвище - ОСОБА_7 . Впізнає в судовому засіданні обвинувачену ОСОБА_7 , як особу, яка 26.08.2019 року намагалася викрасти в магазині «Ашан» товар;

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_14 , який показав суду, що працює начальником відділу безпеки магазину «Ашан». Вказав, що було здійснено крадіжку на суму близько 390 грн., в подальшому, викрадене майно повернули. Інші обставини справи йому не відомі;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2019 згідно якого слідчий СВ Голосіївського УП ГУНП України в м. Києві Цілуйко прийняв від інспектора відділу безпеки ТОВ «Ашан» ОСОБА_15 заяву про вчинення злочину - крадіжки товару на суму 392 грн. Попередив останнього про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, що передбачено ст. 383 КК України;

- заявою про вчинення злочину Інспектора СБ «Ашан» - Либідьська ОСОБА_15 , в якій останній повідомляє про вчинення о 17-50 26.08.2019 із торгівельної зали гіпермаркету ТОВ Ашан по вул. Горького 176 крадіжки товару, а саме: лохини, пакету паперового, ватних паличок, гель - крему для душу «Палмолів», рідини для миття посуду, оливкової олії, засобу від комах Лаванда, нержавіючого скрібка, шампунь та настільного дзеркала, на суму 392 грн 82 коп. без ПДВ;

- довідкою до акту № 1556 від 26.08.2019 ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» згідно якої вартість товару наступна: 2 уп. лохина-голубика, вагою 125 г кожна - 58 грн.91 коп. без урахування ПДВ; пакет паперовий для подарунків - 14.18 грн. без урахування ПДВ; ватні палички «Ніжність» - 5,77 грн. без урахування ПДВ; гель-крем для душа «Palmolive» натур гель 250 мл - 24,64 грн. без урахування ПДВ; рідина для миття посуду «Assens eco» 500 мл - 14 грн. без урахування ПДВ; олія оливкова 0,5 мл - 81,67 грн. без урахування ПДВ; шампунь 200 мл - 49,98 без урахування ПДВ; засіб від комах «Лаванда Raid» 300 мл., - 45,85 грн. без урахування ПДВ; скрібок нержавіючий - 10,62 грн. без урахування ПДВ; дзеркало настільне - 87,20 без урахування ПДВ;

- протоколом огляду місця події з фотокартками до нього від 26.08.2019, в ході якого було оглянуто кімнату охорони в ТОВ «Ашан», де виявлено сумку обвинуваченої з викраденим товаром;

- відеозаписом, з якого вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 певний час ходила по торговій залі магазину Ашан, брала обраний нею товар, роздивлялась його та клала до сумки яка була в кошику, далі проходячи касову зону, виклала деякий товар, за який розрахувалася. Після касової зони до неї підійшов працівник охорони та запросив до приміщення охорони де була пропозиція до ОСОБА_7 викласти товар який вона придбала і повідомити чи є неоплачений товар. ОСОБА_7 добровільно виклала придбаний товар і на додаткове питання охоронця чи є неоплачений товар, обвинувачена зізналася, що дійсно має товар який не оплатила, виклавши його на лавку поруч із собою. В ході подальшої бесіди вказувала, що забула оплатити товар, усвідомлюючи про які позиції товару йде мова. В її присутності охоронці звірили товари в чеку з товарами, які були по факту наявні у ОСОБА_7 ;

Покази обвинуваченої ОСОБА_7 суд розцінив критично, вважаючи їх не правдивими, наданими виключно з метою уникнення кримінальної відповідальності за фактично вчинені дії.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про визнання ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Так, під час апеляційного розгляду захисником обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 було заявлено клопотання про повторне дослідження доказів.

Заслухавши думку захисника та обвинуваченої, які підтримали клопотання та просили його задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання захисника, колегія суддів ухвалила задовольнити клопотання та повторно дослідити докази у кримінальному провадженні.

Так, в судовому засіданні від 18.02.2025 колегією суддів досліджено:

- запит слідчого Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_16 до інспектора СБ Ашан-Либідська ОСОБА_21 (Т. 1 а.с. 111);

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0007207 (Т.1 а.с. 26);

- постанова слідчого від 28.08.2019 про визнання речовим доказом диску Axent DVD+R 4,7 Gb (Т. 1 а.с. 124-125);

- упакований лазерний компакт-диск (Т. 1 а.с. 126);

- постанова слідчого від 27.08.2019 про визнання юридичної особи ТОВ «Ашан України Гіпермаркет» потерпілою (Т. 1 а.с. 230-231);

- повідомлення старшого слідчого ОСОБА_18 від 29.08.2019 про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів (Т. 1 а.с. 246);

- протокол надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування ОСОБА_7 від 29.08.2019 (Т.1 а.с. 247);

- протокол огляду місця події з фотокартками до нього від 26.08.2019 (Т. 1 а.с. 110, 112-120);

- довідка (справка) ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» до Акту № 1556 від 26.08.2019 (Т. 1 а.с. 109);

- розписка представника потерпілого ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» ОСОБА_15 (Т. 1 а.с. 123);

- заява інспектора СБ «АШАН»- Либідська ОСОБА_15 про скоєну крадіжку товару з торгівельної зали речей згідно внутрішнього акту № 1556 (Т. 1 а.с. 108);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26.08.2019 (Т. 1 а.с. 107);

- лист інспектора відділу безпеки ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» ОСОБА_19 , без дати, про те, що речові докази станом на 29.03.2023 реалізовано (Т. 2 а.с. 37);

- копії протоколів допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_20 (Т. 2 а.с. 26-31).

В судовому засіданні від 19.08.2025 колегіє суддів досліджено звукозапис судового засідання від 20.12.2021 (частково).

Так, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно до частин 1 і 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Так, апеляційний суд знаходить обгрунтованими доводи сторони захисту про те, що при відкритті ОСОБА_7 матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України, останній не було надано для ознайомлення відеозапис (диск із відеофайлами) до протоколу огляду місця події.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні.

Згідно із ч. 12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містять в них, як докази.

Як слідує з матеріалів провадження, останнім аркушем кримінального провадження № 0007207 перед протоколом від 29.08.2019 про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування ОСОБА_7 , було повідомлення ОСОБА_7 прокурору про відсутність матеріалів для надання для ознайомлення стороні обвинувачення, яке було позначено як 76-й аркуш. Це підтверджується описом матеріалів кримінального провадження № і 007207, складеним слідчим ОСОБА_18 .

Наведене дає підстави стверджувати про те, що аркуш матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування 25-1 (упакований компакт-диск) був доданий до матеріалів досудового розслідування після складання протоколу від 29.08.2019 про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування ОСОБА_7 .

Крім того, сторона обвинувачення подала до суду як речовий доказ лазерний компакт-диск Ахеnt DVD+R 4,7 GВ із 9 відеофайлами (т. 1 а.с. 126).

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Однак, як слідує з матеріалів провадження, походження вказаного диску невідоме, в матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про його отримання (вилучення) слідчим ОСОБА_18 в установленому КПК України порядку, що стверджується, зокрема відсутністю протоколу огляду вказаного дику, а в постанові слідчого ОСОБА_18 від 28.08.2019 про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме щодо зазначеного компакт-диску, не зазначено про зміст відеофайлів.

Відтак, компакт-диск Ахеnt DVD+R 4,7 GВ із відеозаписами, є недопустимим доказом.

З урахуванням викладеного суд безпідставно поклав ці докази в основу доведеності вини обвинувачених, без надання їм належної оцінки на предмет допустимості.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що приймаючи рішення про визнання ОСОБА_7 винуватою за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що у обвинуваченої ОСОБА_7 був наявний товарний чек на придбані нею товари у гіпермаркеті «Ашан» 26 серпня 2019 року, після проходження зони кас, що у свою чергу доводить відсутність її провини у замаху на крадіжку.

Крім того, як вбачається з показань свідка ОСОБА_10 , останній вказав, що ним було встановлено крадіжку 3-4 позицій товару, яку вчинили ОСОБА_7 влітку 2019 року. Однак, як слідує зі змісту оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_7 було визнано винною у замаху на крадіжку 10 товарних позицій.

Ні у ході досудового розслідування, ні у ході судового розгляду не було встановлено те, які товари ОСОБА_7 були оплачені, а які не оплачені, яка їх вартість, і чи дає воно підстави для притягнення особи до кримінальної відповідальності. Указані суперечності колегія суддів тлумачить на користь обвинуваченої, відповідно до положень ст. 62 Конституції України.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що вилучені слідчим під час проведення огляду місця події речі не упаковувались належним чином та не завірялись підписами осіб, які брали участь під час проведення цієї процесуальної дії.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, у вказаному кримінальному провадженні не встановлені достатні, допустимі та беззаперечні докази для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України поза розумним сумнівом та вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у вказаному кримінальному провадженні відсутня достатня сукупність достовірних доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а тому вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 неможливо визнати законним та обґрунтованим, і цей вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпанням можливості їх отримати, тобто із підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Кримінальне провадження №0007207, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2019, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4