Справа № 524/2312/24
Провадження 1-кп/524/181/25
УХВАЛА

04.11.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кременчука клопотання ОСОБА_9 про повернення тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження щодо об`єднаних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_8 (а також ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України (умисне знищення або пошкодження майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб).

Через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_9 (батька обвинуваченого ОСОБА_8 , учасника бойових дій, інваліда II групи) про повернення йому мобільного телефону марки «iPhone», модель 8+, чорного кольору, вилученого під час проведення обшуку у листопаді 2023 року за адресою його проживання (яка є і місцем реєстрації обвинуваченого ОСОБА_8 ). Заявник вказує, що телефон є його особистою власністю, не містить доказових даних, а тривале утримання майна порушує його права.

Заслухавши прокурора , який заперечив щодо задоволення заявленого клопотання, оскільки вилучене майно є речовим доказом у провадженні та містить інформацію, що підлягає дослідженню в суді.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання заявника ОСОБА_9 .

Дослідивши надані матеріали та зважаючи на стадію судового розгляду, суд приходить до таких висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення (речовим доказом).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів.

Судом встановлено, що вилучений мобільний телефон «iPhone» був визнаний речовим доказом (або має статус тимчасово вилученого майна, яке містить відомості, що можуть бути визнані речовим доказом) у кримінальному провадженні.

Обвинувачення за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України (вчинення злочину групою осіб) вимагає доведення факту попередньої змови та координації дій між обвинуваченими. Мобільний телефон (як пристрій чи носій інформації) може містити відомості про факти та обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема: листування, історію дзвінків, геодані, фото- чи відеоматеріали, які стосуються планування, підготовки або вчинення інкримінованого злочину, що має пряме відношення до доведення чи спростування наявності попередньої змови.

Властивості мобільного телефону як речового доказу, а також інформація, яка на ньому міститься, не досліджувалися у судовому засіданні у встановленому законом порядку. На даній стадії судового розгляду суд не дослідив усіх доказів, які стосуються доведеності або спростування обвинувачення, зокрема щодо зв`язку обвинувачених.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна скасовується, якщо власник доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Заявником до клопотання не надано належних доказів, що підтверджували б відсутність доказової цінності телефону.

Суд вважає, що потреби кримінального провадження на стадії судового розгляду, де триває дослідження доказів, виправдовують тимчасове обмеження права власності ОСОБА_9 у частині розпорядження та користування цим майном, оскільки мета збереження речових доказів не втратила своєї актуальності.

Відтак, зважаючи на раніше викладене, суд не вбачає правових підстав для скасування арешту (повернення вилученого майна) на даній стадії судового розгляду, вважає клопотання заявника передчасним, а тому відмовляє в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170, 174, 350, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_9 про повернення тимчасово вилученого майна (мобільного телефону марки «iPhone», модель 8+, чорного кольору, вилученого під час обшуку у листопаді 2023 року) відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 392 КПК України, не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_10