Справа №517/93/26
Провадження №1-кс/517/11/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року с-ще Захарівка Одеської області

Захарівський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 щодо не складення та не направлення повідомлення про підозру для погодження прокурору Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області для подальшого вручення ОСОБА_6 та зобов`язання вчинити процесуальні дії, передбачені ст. 276 КПК України у найкоротший розумний строк з урахуванням вимог ст. 28 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Захарівського районного суду Одеської області звернувся представник скаржника ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 із скаргою на бездіяльність начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000021 від 09.04.2025 року, що полягає у не складенні та не направленні повідомлення про підозру для погодження прокурору Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області для подальшого вручення ОСОБА_6 та зобов`язання вчинити процесуальні дії, передбачені ст. 276 КПК України у найкоротший розумний строк з урахуванням вимог ст. 28 КПК України.

Скарга мотивована тим, що як зазначає представник скаржника ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 , у провадженні сектору дізнання відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000021, внесене до ЄРДР 09.04.2025 року за ознаками ч.1 ст.164 КК України.

ОСОБА_3 являється потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, яке відкрито за фактом несплати аліментів ОСОБА_6 , що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України. Незважаючи на наявність достатніх підстав для притягнення вказаної особи до кримінальної відповідальності, начальник дізнання проявляє бездіяльність, що полягає у відмові у винесенні повідомлення про підозру особі, яка не сплачує аліменти на дитину. Вказана бездіяльність порушує права заявниці як потерпілої та норми КПК України. Враховуючи все вище зазначене адвокат ОСОБА_4 просив суд вимоги скарги задовольнити.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 та її представник, адвокат ОСОБА_4 не з`явилися. Надали до суду спільну заяву про розгляд скарги за їх відсутності. Вимоги скарги підтримали з підстав, що у ній наведено.

Начальник сектору дізнання відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте надіслав письмову заяву у відповідності до якої просить суд розглянути вказану скаргу за його відсутності. Крім того вказав, що по вказаному кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування та на даному етапі відповідно до ч. 3 ст. 276 КПК України відсутня наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином наразі підстав для повідомлення особі про підозру та подальшого направлення її прокурору для затвердження не достатньо.

Крім того, до початку розгляду даної скарги від начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 до суду надійшли матеріали кримінального провадження за №0000021 від 09.04.2025 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та додані матеріали, якими вона обґрунтована, матеріали кримінального провадження, які надійшли із відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області,слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В п.3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Як встановлено з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, начальником сектору дізнання відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000021 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України за заявою ОСОБА_3 про прийняття мір до ОСОБА_6 , який злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання їх спільних дітей. Також з вказаних матеріалів вбачається відсутність будь-яких підозр та відповідно направлення їх прокурору для затвердження.

Правовий зміст ст. 303 КПК України полягає у тому, що слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

У той же час, належне процесуальне реагування полягає у виконанні слідчим, прокурором процесуальної дії відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема прийняття відповідного рішення у передбаченій КПК України формі - вмотивованої постанови.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Повідомлення про підозру - це система процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора під час досудового розслідування, спрямованих на формування законної та обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами та способами.

Викладена в письмовому повідомленні підозра служить підґрунтям для початку реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. У підозрюваного з`являються можливості впливати на зміст підозри та на подальше формулювання обвинувачення у обвинувальному акті, яким завершується досудове розслідування.

Із системного аналізу норм глави 22 КПК України вбачається, що одним із етапів процедури здійснення повідомлення про підозру особі є етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з ч. 1 ст. 276 цього Кодексу, дотримання процесуальних гарантій під час проведення тих чи інших слідчих або оперативно-розшукових дій або застосування запобіжних заходів, які вчинялись до моменту здійснення такого повідомлення. На цьому етапі відбувається формування волевиявлення уповноваженої посадової особи (слідчого або прокурора) про необхідність здійснення повідомлення про підозру.

Вищезазначене свідчить про те, що право прийняття рішення про повідомлення особи про підозру належить до дискреційних повноважень слідчого та прокурора в кримінальному провадженні.

Правову позицію з цього приводу висловив Верховний суд у постанові від 05.05.2023 року у справі № 188/1146/22.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові від 14.02.2023 року у справі № 405/650/22 стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи встановлені в ході розгляду скарги обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000021 від 09.04.2025 року, що полягає у не складенні та не направленні повідомлення про підозру для погодження прокурору Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області для подальшого вручення ОСОБА_6 та зобов`язання вчинити процесуальні дії, передбачені ст. 276 КПК України у найкоротший розумний строк з урахуванням вимог ст. 28 КПК України, задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 9, 26, 60, 284, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог скарги представника скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 щодо не складення та не направлення повідомлення про підозру для погодження прокурору Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області для подальшого вручення ОСОБА_6 та зобов`язання вчинити процесуальні дії, передбачені ст. 276 КПК України у найкоротший розумний строк з урахуванням вимог ст. 28 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: