справа № 401/2892/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2025 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника, адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Світловодську Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 липня 2022 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2023 року за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2023 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2025 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі;
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 , як особа, раніше судима за вчинення корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисні корисливі злочини, за таких обставин.
Так, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час на підставі Указів Президента України, прийнятих упродовж 2023 - 2025 років.
При цьому, 27 січня 2025 року близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , як особа раніше судима за скоєння корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, з метою вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, прибув до закладу дошкільної освіти (ясла - садок ) №18 комбінованого типу комунальної власності Світловодської міської ради, який розташований за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, місто Світловодськ, вулиця Івана Богуна, будинок 19.
У зв`язку з відсутністю охорони та інших працівників закладу ОСОБА_5 вільно через незачинені вхідні двері зайшов до приміщення будівлі вищевказаного дитячого садочку, де на першому поверсі будівлі виявив порожній незачинений службовий кабінет завідуючого господарством, побачив у ньому не зачинену шафу, в якій виявив рюкзак, вміст якого привернув його увагу як предмет незаконного збагачення, який належав завідуючому господарством комунального закладу ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім того, 14 лютого 2025 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , як особа раніше судима за скоєння корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, з метою вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, прибув комунального закладу "Ліцей «Перспектива» Світловодської міської ради", корпус якого розташований за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, місто Світловодськ, вулиця Героїв України, будинок 55.
У зв`язку з відсутністю охорони та інших працівників закладу ОСОБА_5 вільно через незачинені вхідні двері зайшовши в приміщення будівлі вищевказаного навчального закладу. На першому поверсі будівлі виявив порожній незачинений службовий кабінет вихователя. Зайшовши в приміщення службового кабінету, ОСОБА_5 , побачив на стільці жіночу сумку, яка належала вихователю ГПД ОСОБА_7 , вміст якої привернув його увагу як предмет незаконного збагачення.
Реалізуючи свій корисливий умисел, розуміючи, що його протиправні дії нікому не помітні, ОСОБА_5 повторно таємно викрав належні ОСОБА_7 сумку, вартістю 5507 грн. 10 коп., в якій знаходилась картка АТ «Укрсиббанк», з якими зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним умислом та були направлені на таємне викрадення чужого майна, шляхом здійснення 14.02.2025 розрахунку грошовими коштами ОСОБА_7 , які зберігалися на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_7 в АТ «Укрсиббанк», а саме в магазині «М`ясковь», розташованого по вулиці Героїв України, 68 в місті Світловодськ Кіровоградської області, за допомогою викраденої картки чотирма транзакціями за придбані товари, повторно, таємно викрав належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 800 гривень, спричинивши своїми незаконними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6307 гривень 10 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
При цьому, за вищевикладених обставин під час таємного викрадення майна ОСОБА_7 . 14 лютого 2025 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, впевнившись, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи з корисливих мотивів таємно викрав належну ОСОБА_7 банківську картку, емітовану АТ "УКРСИББАНК" № НОМЕР_1 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п. 1.4, 1.14, 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки банківську діяльність» від 07.12.2000, є різновидом офіційного документа.
Утримуючи при собі викрадену платіжну банківську картку, яка є офіційним документом, та маючи намір вчинити крадіжку грошових коштів, які зберігались на даному картковому рахунку, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 357 КК України.
Також, 24 лютого 2025 року близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_5 перебував у маршрутному таксі, яке здійснювало рейс за маршрутом №2а по вулиці Богдана Хмельницького в місті Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області. Поруч з ним на пасажирському сидінні їхала ОСОБА_8 , у відкритій жіночій сумочці якої він помітив гаманець, у зв`язку з чим у нього виник прямий протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого гаманця.
Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, впевнившись, що його злочинні дії нікому з пасажирів маршрутного таксі та ОСОБА_8 не помітні, з корисливих мотивів, повторно, таємно шляхом вільного доступу із жіночої сумки ОСОБА_8 викрав належний ОСОБА_8 гаманець у якому знаходилися належні останній грошові кошти у сумі 4968 гривень, та картка АТ «Ідея Банк», з якими зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним умислом та були направлені на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , шляхом здійснення розрахунку грошовими коштами останньої, які зберігалися на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_8 в АТ «Ідея Банк», а саме в магазинах «Маркетопт», розташованого по вулиці Героїв України, 43 в місті Світловодськ Кіровоградської області, «Насолода», розташованого по вул. Героїв України 37 в м. Світловодську Кіровоградської області, та «Галя балувана», розташованого по вул. Героїв України 39 в м. Світловодську Кіровоградської області, за допомогою викраденої картки сімома транзакціями за придбані товари повторно таємно викрав належні ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 871 гривень 87 копійок, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5839 гривень 87 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
При цьому, за вищевикладених обставин під час таємного викрадення майна ОСОБА_8 . 24 лютого 2025 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, впевнившись, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, повторно таємно викрав належну ОСОБА_8 банківську картку, емітовану АТ «Ідея Банк», яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п. 1.4, 1.14, 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки банківську діяльність» від 07.12.2000, є різновидом офіційного документа.
Утримуючи при собі викрадену платіжну банківську картку, яка є офіційним документом, та маючи намір вчинити крадіжку грошових коштів, які зберігались на даному картковому рахунку, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.357 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , як і під час досудового розслідування, в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив про обставини вчинення ним крадіжок, як зазначено у вироці. Будучи допитаний прокурором в судовому засіданні, обвинувачений детально пояснив про вчинення ним крадіжок чужого майна, та показав, що дійсно у січні 2025 року він вільно проник до садочку по вулиці Богуна у м. Світловодську де з кабінету викрав рюкзак з гаманцем з грошима та золотим ланцюжком і кулоном, якими розпорядився на власні потреби. Крім того, у лютому 2025 року він вільно проник до садочку по вулиці Героїв України у м. Світловодську де з кабінету викрав жіночу сумочку в якій знаходилася банківська платіжна картка, якою він декілька разів розраховувався у магазинах за обрані для себе товари, якими розпорядився на власні потреби. Крім того, наприкінці лютого 2025 року під час проїзду у маршрутному таксі по вулиці Богдана Хмельницького у м. Світловодську, у пасажирки він таємно викрав із жіночої сумочки гаманець з грошовими коштами та банківською платіжною карткою, якою він декілька разів розраховувався у магазинах за обрані для себе товари, якими розпорядився на власні потреби. У вчинених ним злочинах ОСОБА_5 розкаявся, свою вину визнав, позови потерпілих визнав, та просив вибачення у потерпілих, просив суд суворо його не карати.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про місце час та дату судового засідання повідомлені у встановленому порядку, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, свої позови підтримали.
Потерпіла ОСОБА_8 у позові повідомила, що злочином, який вчинив ОСОБА_5 , їй спричинено майнову шкоду, тому просила суд стягнути з ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 5839,87 грн. (а.с. 27, 28, том №1).
Потерпіла ОСОБА_7 у позові повідомила, що злочином, який вчинив ОСОБА_5 , їй спричинено майнову шкоду, тому просила суд стягнути з ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 6307 грн. (а.с. 29, 30, том №1).
Крім повного визнання обвинуваченим своєї провини у вчинені кримінальних правопорушень, його винуватість в інкримінованих злочинах повністю підтверджується зібраними по справі та наданими у судовому засіданні прокурором доказами: протоколами прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 27 січня 2025 року, заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 24 лютого 2025 року, заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 14 лютого 2025 року, які повідомили про викрадення їх приватного майна; висновками судового експерта №893 від 15 квітня 2025 року, №986 від 23 квітня 2025 року, якими визначено вартість викраденого майна, речовими доказами, виписками по рахунках потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 .
Суд враховує, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника повідомив, що не оспорює надані під час досудового розслідування показання потерпілих і свідків, з ними повністю згоден, та відмовляється у їх допиті у судовому засіданні.
У зв`язку з визнанням обвинуваченим обставин про які під час досудового розслідування повідомили потерпілі і свідки, суд за згодою сторони захисту, прийняв відмову прокурора від допиту в судовому засіданні потерпілих і свідків.
Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, проаналізувавши та оцінивши надані стороною обвинувачення докази в їх єдності, і сукупності, та у взаємозв`язку, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, суд в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно не оспорюваних фактичних обставин справи, які є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.
Даючи оцінку результатам судового розгляду справи суд визнає, що винуватість ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена повністю, дії обвинуваченого суд кваліфікує:
- по епізодам, таємного викрадення майна (крадіжка) потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як таємне викрадення чужого (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто за ч. 4 ст. 185 КК України;
- по епізоду, таємного викрадення майна (крадіжка) потерпілої ОСОБА_8 , як таємне викрадення чужого (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто за ч. 4 ст. 185 КК України;
- по епізодам, заволодіння банківськими картками потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як вчинення викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, тобто за ч.1 ст.357 КК України.
При призначенні покарання, відповідно до ст.65 КК України, з врахуванням роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що характеризують злочини (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При цьому, суд враховує, що обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно три епізоди умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, та два епізоди кримінального правопорушення невеликої тяжкості, які вчинено під час іспитового строку встановленого попереднім вироком суду, він не працює, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєних злочинах, активне сприяння їх розкриттю.
Обтяжуючих покарання обставин органом обвинувачення не виявлено та в ході судового розгляду не встановлено.
Суд враховує, що прокурор в судових дебатах просив визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні всіх інкримінованих кримінальних правопорушеннях і призначити йому покарання за сукупністю інкримінованих злочинів з частковим зарахуванням покарання призначеного за попереднім вироком суду від 23 вересня 2025 року, та остаточно визначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Захисник у судових дебатах просив суд при призначенні покарання врахувати повне визнання ОСОБА_5 своєї вини, щире його каяття та сприяння розкриттю злочинів, та призначити обвинуваченому мінімальне покарання.
З урахуванням встановлених обставин справи, та даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи з загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно відповідати обставинам та характеру скоєного правопорушення, та необхідним і достатнім для виправлення винуватої особи, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, ОСОБА_5 слід призначити покарання, передбачене ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на визначений строк, та покарання, передбачене ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на визначений строк.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_5 слід визначити покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення керуючись правилом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Крім цього, суд враховує, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2025 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення 17 липня 2024 року умисного корисливого злочину проти власності (крадіжка) та призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Вказаним вироком суду від 23 вересня 2025 року на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі частково приєднано невідбуте покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2023 року, і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Вироком суду від 23 вересня 2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2025 року має реально відбувати покарання, відповідно до положень ст.70 КК України, йому слід визначити до відбуття остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, керуючись правилом часткового складання покарань призначених вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2025 року та даним вироком суду за нові інкриміновані кримінальні правопорушення.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дня винесення вироку суду, тобто з 25 листопада 2025 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня взяття його під варту 25 липня 2025 року по 24 листопада 2025 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день відбуття покарання.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін.
Вирішуючи справу в частині цивільного позову потерпілих про відшкодування шкоди завданої злочином, суд виходить з таких положень чинного законодавства.
Так, статтею 22 ЦК України передбачено, що особа якій завдано збитківу результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та виходячи з правил, закріплених ст. 1166 ЦК України, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовів та стягнення на користь потерпілих з ОСОБА_5 спричиненої майнової шкоди.
Судові витрати відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України покладаються на засудженого.
Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч.9 ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч.1 та ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного даним вироком покарання з покаранням, яке призначено вироком Світловодського міськрайонного суду від 23 вересня 2025 року, ОСОБА_5 призначити остаточне до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня винесення вироку суду, тобто з 25 листопада 2025 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня взяття його під варту 25 липня 2025 року по 24 листопада 2025 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день відбуття покарання.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_5 задовольнити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 5839,87 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 6307,10 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 4457 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-шкіряний рюкзак чорного кольору, гаманець червоного кольору, які належать потерпілій ОСОБА_6 , та які передано до камери зберігання речових доказів ВП №1(м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, - повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю;
-сліди пальців рук, які передано до камери зберігання речових доказів ВП №1(м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити;
-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , який приєднано до матеріалів кримінального провадження, - направити до Світловодського районного відділу ДМС для знищення у встановленому порядку.
-оптичний носій формату «DVD-R» із видеозаписом з камер відеоспостереження за 24.02.2025, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодським міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом