ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1032/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № № 0000795, 004141, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Захисником обвинувачених - адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання, підтримане обвинуваченими, про зміну ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у період з 22 години до 06 години, або визначити помірний розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як на підставу для задоволення клопотання послався на те, що стороною обвинувачення не подано жодних матеріалів, які б обґрунтовували клопотання про застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України - немає, також не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Звертав увагу, що обвинувачені перебувають під вартою вже більше року, при цьому мають міцні соціальні зв`язки.

Сторона обвинувачення категорично заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів, та реальність існування встановлених раніше ризиків. Крім того просили врахувати, що згідно наданих характеристик з місця попереднього ув`язнення обвинувачені характеризуються негативно, мають дисциплінарне стягнення, заохочень не мають.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинувачених в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, в даному конкретному випадку суд вважає підозру відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів небезпідставною, оскільки кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом. При цьому обґрунтованість обвинувачення перевірятиметься судом, який здійснює судовий розгляд, шляхом оцінки наданих сторонами кримінального провадження доказів при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Так, суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Також, суд приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

При цьому, приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинувачених до вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень в сукупності з даними, що характеризують особу останніх, а саме вік та стан здоров`я, з огляду на ступінь тяжкості злочину та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання обвинувачених винуватими, суд приходить до висновку про те, що наведені обставини істотно збільшують ризик втечі. Крім того, обсяг проведених судом процесуальних дій під час судового розгляду у кримінальному провадженні та їх результати не зменшують ризики впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню.

Крім того, обвинувачені офіційно не працюють, що свідчить про високу ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому дійсних гарантій явки до суду останніх немає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, які би свідчили про те, що на даний час змінилися обставини, які були підставами для застосування обвинуваченим найбільш суворого виду запобіжного заходу і продовження строку його дії або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше, стороною захисту не надані.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби, а також у визначенні розміру застави - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий