Справа №639/5563/25
Провадження№1-кп/639/132/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 06 червня 2025 року за №0000746 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волвенкове Балаклійського району Харківської області, громадянина України, працюючого КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» водієм, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 , 06.06.2025 р., о 19:00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто з порушенням вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким: 2.9 а) «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції керував технічно справним автомобілем «Chery Amulet», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить йому та рухався по вулиці Москалівській від вулиці Гольдбергівської в напрямку вулиці Академіка Богомольця в місті Харкові.

Під час руху в районі будинку №102 по вулиці Москалівській в місті Харкові ОСОБА_10 , діючи необережно, порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України згідно з яким: п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перетинали проїжджу частину по пішохідному переходу з велосипедами в руках, зліва направо відносно руху автомобілю та розташовувалися правим боком до автомобілю в момент первинного контакту.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної події, згідно з висновком судово-медичного експерта встановлено, що у пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мав місце закритий перелом (остеопіфізіоліз) дистального епіфізу променевої кістки лівого передпліччя зі зміщенням, який відноситься до категорії ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної події, згідно з висновком судово-медичного експерта встановлено, що у пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце: садна нижніх кінцівок , які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Порушення вимог п.п. 2.9 а), 18.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_10 , згідно з висновком експерта, виразилося в тому, що він 06.06.2025, приблизно о 19.00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Chery Amulet», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить йому та рухався по вулиці Москалівській від вулиці Гольдбергівської в напрямку вулиці Академіка Богомольця в місті Харкові. В районі будинку №102 по вулиці Москалівській в місті Харкові, ОСОБА_10 , діючи необережно, допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перетинали проїжджу частину по пішохідному переходу з велосипедами в руках, зліва направо відносно руху автомобілю та розташовувалися правим боком до автомобілю в момент первинного контакту, що спричинило вищевказані наслідки.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_10 визнав себе винним та пояснив, що скоїв злочин при обставинах наведених вище. Цивільний позов визнав в межах, підтверджених доказами. Звернувся в судовому засіданні до потерпілої сторони із вибаченням, зобов`язався продовжити відшкодовувати завдані своїми діями збитки.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 59, 354 КПК України, в присутності законного представника -батька малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , за участі сторони захисту та обвинуваченого в судовому засіданні допитано малолітнього потерпілого ОСОБА_8 з урахуванням часових обмежень встановлених кримінально-процесуальним законом, оскільки допит малолітньої або неповнолітньої особи не може продовжуватися без перерви понад одну годину, а загалом понад дві години на день, що дозволило уникнути необхідності повторних викликів та допитів дітей та їх ревіктимізації, що відповідає міжнародним вимогам до опитування дитини свідка чи жертви злочинних посягань, вимогам Конвенції ООН про права дитини та Керівним принципам ООН щодо правосуддя у питаннях, пов`язаних із участю дітей-жертв і свідків злочину. Низка міжнародних договорів, ратифікованих Україною, і документи міжнародних органів, до яких належить Україна, надають особливе значення забезпеченню інтересів дитини під час кримінального процесу. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до Керівних принципів ООН щодо судочинства у питаннях дітей -жертв і дітей свідків злочинів, кожна дитина має право на першочергову увагу якнайкращому забезпеченню своїх інтересів, включаючи право на захист і можливість гармонійного розвитку.

Відповідно до ст. 31 Конвенції, основними заходами захисту є вжиття необхідних законодавчих або інших заходів для захисту прав й інтересів жертв, у тому числі їхніх особливих потреб як свідків, на всіх стадіях розслідування кримінального провадження, зокрема шляхом надання їм можливості в спосіб, що відповідає процесуальним нормам національного законодавства, бути вислуханими, надавати докази та вибирати засоби для викладу безпосередньо або через посередника своїх думок а також для врахування їх, забезпечення уникнення контакту між жертвами та правопорушниками в суді та приміщенні правоохоронних органів.

На підставі до ч. 1 ст. 226, ч. 1 ст. 227, 352, 353 КПК України, допит малолітньої або неповнолітньої особи проводиться в присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності лікаря. При проведенні слідчих (розшукових) дій за участю малолітньої або неповнолітньої особи забезпечується участь законного представника, педагога або психолога, а за необхідності лікаря. Допит потерпілого проводиться з дотриманням правил, передбачених частинами другою, третьою, п`ятою чотирнадцятою ст. 352 КПК України, тобто в присутності законного представника, педагога чи психолога, а за необхідності лікаря.

Зазначені вимоги були дотримані судом при допиті малолітнього потерпілого ОСОБА_8 . Відповідно до порядку допиту неповнолітнього потерпілого від його законного представника зауважень не надходило.

Малолітній потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання щодо обставин вчиненого відносно нього злочину, так як вони викладені в обвинувальному акті. Його законний представник звернувся з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні не встановлено розбіжностей між показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 та малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , тому судом вони сприймаються правдивими, та такими, що не суперечать дослідженим письмовим доказам сторони обвинувачення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В судовому засіданні досліджено письмові докази сторони обвинувачення, які доводять вину ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме:

-протоколом огляду місця події від 06.06.2025, під час якого вилучено автомобіль та два велосипеди;

-протоколом огляду та затримання транспорту «Chery Amulet», р.н. НОМЕР_1 , від 06.06.2025;

-протоколом огляду та затримання транспорту велосипеду «Specialized Epic»;

-протоколом огляду та затримання транспорту велосипеду «Maxx Pro»;

-висновком щодо результатів медичного огляду КНП ХОР «ОКНЛ» від 07.06.2025, відповідно до якого ОСОБА_10 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

-висновком судової автотехнічної експертизи від 11.07.2025 за № СЕ-19/121-25/15846-ІТ, відповідно до якого, на момент експертного огляду та на момент ДТП рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Chery Amulet», р.н. НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані;

-протоколом огляду відеозапису DVD-R диска від 17.06.2025, наданого під час досудового розслідування свідком ОСОБА_12 , на якому зафіксовано ДТП за участю обвинуваченого від 06.06.2025;

-відтвореним в судовому засіданні відеозаписом, на якому зафіксовано ДТП за участю обвинуваченого від 06.06.2025;

-постановою слідчого від 17.06.2025 вищевказаний DVD-R диск визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні;

-висновком комплексної судової експертизи відеозапису та автотехнічної експертизи від 22.07.2025 за № КСЕ-19/121-25/17018, відповідно до якого, у зв`язку з тим, що досліджувана відеограма з файлу «2025-06-09 о 15.28.12_25591298.mp4», що зафіксована на оптичному DVD-R диску «My Media»», виготовлена за допомогою перезапису з екрану монітору, встановити ознаки монтажу не є можливим. У дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Chery Amulet» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.11.9, 12.4, 12.9 б), 14.6 в), е) та 18.1 Правил дорожнього руху. Оцінка дій водія ОСОБА_10 у частині керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не вимагає застосування спеціальних технічних знань та виходить за межі компетенції експерта-автотехніка, тому слідчий може зробити це самостійно, відповідно до вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху. Оцінка дій пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_8 не вимагає застосвання спеціальних технічних знань і може бути проведена слідчим самостійно, відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху. У діях водія автомобіля «Chery Amulet» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_10 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з ДТП. Оцінка дій пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_8 не вимагає застосування спеціальних технічних знань і може бути проведена слідчим самостійно, відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Chery Amulet» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_10 мав технічну можливість запобігти події шляхом виконання вимог п.18.1 Правил дорожнього руху для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Оцінка дій пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_8 не вимагає застосування спеціальних технічних знань і може бути проведена слідчим самостійно, відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху. Місце наїзду на пішоходів розташовувалось на пішохідному переході, в районі середини проїзної частини вул. Москалівська, 102. Через відсутність на проїзній частині слідів переміщення/волочіння автомобілем велосипедів та через низьку роздільну здатність відеозапису, більш точніше встановити розташування місця наїзду на пішоходів, як по довжині так і по ширині проїзної частини, не є можливим;

-висновком судово-медичної експертизи від 21.06.2025 за № 12-14/377-А/25 щодо ОСОБА_8 , відповідно до якого у останнього має місце закритий перелом (остеоепіфізіоліз) дистального епіфізу променевої кістки лівого передпліччя зі зміщенням. За механізмом вищевказаний перелом променевої кістки лівого передпліччя утворився внаслідок травматичної дії з вектором сили, що спрямований уздовж осі лівої верхньої кінцівки при ударі чи ударі-стисненні долонною поверхнею лівої кисті о тупий твердий предмет з переважаючою площею травмуючої поверхні чи предмет, що володіє такими властивостями, однак, індивідуальні властивості травматичної поверхні якого в ушкодженні не відобразились. При цьому, характер закритого перелому дистального епіфізу променевої кістки лівого передпліччя, що описаний у медичній документації, не виключає можливості його утворення 06.06.2025, в результаті дорожньо-транспортної події, за обставин, що відомі з постанови слідчого. Відповідно до даних консультативного висновку №10/6252 з КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, з приводу закритого перелому дистального епіфізу променевої кістки лівого передпліччя, що діагностовано у ОСОБА_8 , в лікувальному закладі, проведено фіксацію гіпсовою шиною. За ступенем тяжкості закритий перелом (остеоепіфізіоліз) дистального епіфізу променевої кістки лівого передпліччя зі зміщенням, що має місце у ОСОБА_8 , не є небезпечним для життя в момент заподіяння, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.1. «а, б, в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2025 накладено арешт на автомобіль марки «Chery Amulet», р.н. НОМЕР_1 , від 06.06.2025, власником якого є ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2025 накладено арешт на велосипед «Specialized Epic», власником якого є ОСОБА_13 , а користувачем ОСОБА_11 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2025 накладено арешт на велосипед «Maxx Pro», власником якого є ОСОБА_6 , а користувачем ОСОБА_8 .

Відповідно до результатів токсикологічного дослідження від 06.06.2025, на момент огляду у ОСОБА_10 виявлено етанол в концентрації сечі 2,35 г/л %, в крові 1,87 г/л %, наркотичні, психотропні та інші речовини не виявлено.

Обвинувачений, його захисник адвокат ОСОБА_9 , законний представник потерпілого та представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, вони не оспорюють фактичні обставини і правильно розуміють зміст цих обставин, та судом встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також останнім роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними про особу обвинуваченого встановлено, що він працює, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем якого характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, частково відшкодував потерпілій стороні завдану своїми діями шкоду.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_10 , його відношення до скоєного злочину, та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Разом з цим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке сталося внаслідок керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушення обвинуваченим декількох пунктів Правил дорожнього руху України та наслідки які настали у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості малолітньому потерпілому ОСОБА_8 , суд дійшов обґрунтованого висновку про доцільність застосування додаткового покарання ОСОБА_10 у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Також у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 000, 00 грн., матеріальної шкоди у розмірі 50 900, 00 грн. та судових витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 85 000, 00 грн., які підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, за змістом ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку, в числі іншого, зазначаються підстави для задоволення цивільного позову.

Згідно із ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В силу ст.91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Відповідно до п.9 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

На думку суду, рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями як малолітнього потерпілого ОСОБА_8 так і його законного представника ОСОБА_6 внаслідок заподіяння шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для їх особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

З урахуванням фактичних обставин вчинення злочину та матеріалів кримінального провадження, вбачається причинний зв`язок між заподіяною потерпілому та його законному представнику моральною шкодою та протиправними діями обвинуваченого, а в ході судового розгляду доведено належними і допустимими доказами факту завдання моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, тривалість та глибину заподіяних їм моральних та фізичних страждань, оскільки в момент отримання тілесних ушкоджень малолітній потерпілий переніс значний фізичний біль, внаслідок отриманих в результаті вчинення злочину тілесних ушкоджень фактично втративши можливість вільно рухатися та пересуватися, що супроводжувалося страхом за своє здоров`я, негативного переживання, важкістю виконання повсякденних обов`язків, як наслідок відірваністю від активного соціального життя, емоційною напругою, побоюванням щодо майбутнього стану свого здоров`я.

Водночас, враховуючи конкретні обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлена потерпілою стороною моральна шкода в сумі 5 000 000 гривень є явно завищеною та приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_10 підлягає стягненню на користь потерпілої сторони в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральна шкода у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп.

Цивільний позов законного представника ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_10 в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 50 900, 00 грн. підлягає частковому задоволенню, з огляду на часткове відшкодування обвинуваченим ОСОБА_10 понесених витрат в сумі 12 000,00 грн, оскільки цивільним позивачем з долучених платіжних документів та чеків доведено понесені витрати на реабілітацію, табір та придбання велосипеда.

При вирішенні питання про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_10 в частині позову щодо понесених потерпілою стороною витрат на правову допомогу суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.118 КПК України, до процесуальних витрат належать витрати на правову допомогу, яку згідно вимог ст.119 КПК України, суд має право зменшити.

Крім того, порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, до судових витрати належать витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Виходячи із загальних засад справедливості, співмірності та розумності судових витрат на правову допомогу, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає за необхідне заявлений цивільним позивачем законним представником ОСОБА_6 та його представником адвокатом ОСОБА_7 в частині витрат на правову допомогу в розмірі 85 000, 00 грн., понесених у зв`язку з проведенням досудового розслідування та розгляду справи в суді, оскільки ці вимоги не підтверджені документально - задовольнити частково та визначити їх розмір, який підлягає відшкодуванню обвинуваченим ОСОБА_10 у розмірі 30 000, 00 грн.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_10 залишити до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_10 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор" та взяти останнього під варту.

Зарахувати у строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_10 під цілодобовим домашнім арештом з 09.06.2025 по 06.08.2025.

Стягнути з ОСОБА_10 процесуальні витрати за проведену судову автотехнічну експертизу № СЕ-19/121-25/15846-ТІ від 11.07.2025 у сумі 3565 грн 60 коп. та комплексну судову експертизу відеозапису та автотехнічну експертизу № КСЕ-19/121-25/17018 від 22.07.2025 у сумі 10696 грн 80 коп. згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним за ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_10 залишити до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_10 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор" та взяти останнього під варту.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України ОСОБА_10 у строк покарання зарахувати строк перебування під цілодобовим арештом з 09.06.2025 по 06.08.2025, із розрахунку 3 дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Початок строку відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_10 рахувати з часу фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Строк додаткового покарання ОСОБА_10 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Цивільний позов законного представника - ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Стягнути на користь малолітнього потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_10 38 900 грн. 00 коп. (тридцять вісім дев`ятсот тисяч гривень) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди; 500 000 (п`ятсот тисяч гривень) в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди та 30 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_10 .

Процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 14 262, 40 стягнути з ОСОБА_10 на користь держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 10.06.2025, на речові докази, а саме: на велосипед Specialized Epic, та після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 10.06.2025, на речові докази, а саме: на велосипед Махх Рro, та після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Речовий доказ: DVD-диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, законному представнику потерпілого, представнику потерпілого.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1