Справа № 405/3552/25
провадження № 1-кс/405/2422/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 09.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кам`янече, Новоархангельського району, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, не одруженому, з середньою спеціальною освітою, перебуваючого на військовій службі в Збройних Силах України на посаді оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдата», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого, посилаючись на обставини кримінального провадження, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваний погодився з позицією захисника, проти задоволення клопотання заперечував, при цьому вказав що підозру визнає обґрунтованою.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановилено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000366 від 09.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, відповідно до якого військовослужбовець Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.06.2025 в порушення п.п. 2.1 (а) та 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР, п.2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.9. Водію забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та не маючи права керування транспортними засобами, керував мотоциклом «Forte», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить йому.

Керуючи вищевказаним транспортним засобом в темну пору доби по вул. Першотравнева в с. Кам`янече Голованівського району Кіровоградської області, з боку вул. Лисова в напрямку вул. Слави, проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) ПДР (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…. і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху.

Під час подальшого руху, водій ОСОБА_4 діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, близько о 22 год. 20 хв. рухаючись у зазначеному напрямку із перевищенням дозволеної швидкості руху в межах населеного пункту, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, грубо порушуючи вимоги п. 12.1, 12.4, 12.9 (б) ПДР (п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год, п. 12.9 Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7 цих Правил), не врахувавши дорожньої обстановки, яка полягала у наявності заокруглення ліворуч по напрямку його руху, на відстані 2 м до краю дороги та 38,8 м до електроопори №42 КТП 213, здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги вліво по напрямку свого руху, де допустив наїзд на нерухому перешкоду, у вигляді купи каміння.

Тобто, грубе порушення водієм ОСОБА_4 вищевказаних вимог ПДР перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась та у результаті якої пасажир мотоцикла «Forte», реєстраційний номер НОМЕР_2 , неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: осаднення шкіри на відкритій частині лобної ділянки з ліва з переходом на ліву брову , гематоми у тьмяно-потиличній ділянці голови справа, крововиливу у м?які тканини цих ділянок, крововиливу під м?які мозкові оболонки головного мозку, забою головного мозку, уламкового перелому кісток склепіння черепа з переходом на кістки основи черепа; осаднення шкіри середній третині лівого передпліччя по задній поверхні; синця по тильній поверхні правої кисті з розповсюдженням на тильну поверхню 2-3-4 пальців, на фоні якого мілкі садна, осаднення шкіри у підреберній ділянці зліва, осаднення шкіри під пупком на животі, осаднення шкіри у над лопаточній ділянці зліва, осаднення шкіри у поперековій ділянці трохи зліва, численних мілких саден на лівій сідниці , осаднення шкіри у верхній третині лівого стегна по передньовнутрішній поверхні, осаднення шкіри у верхній третині лівої гомілки зліва від наколінника ; осадження шкіри у верхній третині лівої гомілки по внутрішній поверхні, осаднення шкіри у середній третині правої гомілки по передній поверхні на фоні якого рана та рани по тильній поверхні правої ступні , які у своїй сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від одержаної відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, уламковим переломом кісток склепіння та основи черепу.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

25.09.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчинені кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме:

-рапортом єдиного обліку в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» від 08.06.2025 (а.к. 2);

-протоколом огляду місця ДТП від 09.06.2025, де зафіксовано місце наїзду транспортного засобу «Forte» на купу каміння та іншу слідову інформацію, залишену на проїзній частині мотоциклом, розташування тіла загиблого ОСОБА_7 , стан дорожніх та погодних умов (а.к. 14-17);

-речовим доказом мотоциклом ««Forte», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який має мехінічні пошкодження кузова, що виникли у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 (а.к.20-21);

-протоколами допиту свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про обставини дорожньо-транспортної пригоди (а.к. 22-24);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_4 (а.к. 25-26);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 (а.к. 27-28);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (а.к. 29-30);

-висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 28 від 30.06.2025(а.к.31);

-висновком судово-медичної експертизи ( наявність алкоголю в крові) ОСОБА_4 № 2133 від 13.08.2025 (а.к.33);

-висновком комісійної судово-медичної експертизи № 48 від 27.08.2025 (а.к.36-38);

-висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-25/8391- ІТ від 11.07.2025 (транспортно-трасологічні дослідження)(а.к.39);

-висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-25/8284- ІТ від 05.08.2025 (технічний стан мотоцикла)(а.к. 40);

-висновком інженерно-транспортної експертизи ( обставини ДТП) № 888/25-27 від 19.09.2025(а.к.41).

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке відповідно ст. 12 до Закону України про кримінальну відповідальність, відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення, якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Кавала проти Туреччини" вказував, що « ..не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, становить суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи, що під час досудового розслідування зібрано достатньо письмових доказів, які вказують на можливе вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оголошена останньому 25.09.2025 підозра є обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає в обранні з урахуванням особи підозрюваного, соціального та сімейного стану, та насамперед обставин і характеру вчиненого злочину, негативного його наслідку яким є смерть людини, що неможливо усунути чи відшкодувати будь-яким способом.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Разом із тим суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» від 13.11.2007 № 35615/06 Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є особливо тяжким правопорушенням, його санкція передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення злочину, який йому інкримінується, останньому може бути призначене реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року). При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду». Наведені обставини можуть бути підставою і мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено два ризика, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України це ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідка та можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні, в разі незастосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Інші ризики слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Разом з тим, беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, слідчий суддя дійшов переконливої думки про відсутність підстав для застосування застави.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України і його належної поведінки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, беручи до уваги обставини кримінального провадження, характеризуючі дані на підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, стан його здоров`я, сімейний та матеріальний стан, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню без визначення застави.

Керуючись ст.ст.176-197, 309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 17.00 год. 25.09.2025 року до 17.00 год. 23.11.2025 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі суду негайно.

Строк дії ухвали визначити до 17.00 год. 23.11.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12