печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2024, у кримінальному провадженні № 0001154 від 18.06.2024, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2024, у кримінальному провадженні № 0001154 від 18.06.2024, а саме на:

- земельну ділянку кадастровий номер :01:084:0030, площею 0,7604 га.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, посилається на те, що накладений арешт порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України.

У судове засідання прокурор не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про розгляд клопотання за їх відсутності, вимоги визначені у клопотанні підтримує, просить задовольнити.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №?0001154 від 18.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2024, у кримінальному провадженні № 0001154 від 18.06.2024, накладено арешт на земельні ділянки з такими кадастровими номерами:

- :05:001:5488 - 0,0582 га;

- :05:001:5489 - 0,0582 га;

- :01:084:0030 - 0,7604 га;

- :01:012:0096 - 0,5743 га;

- :01:012:0096 - 0,5743 га;

- :03:002:0314 - 0,3550 га;

- :06:002:0155 - 0,8934 га., та заборонено державним органам та органам нотаріату вчиняти будь які дії пов`язані з відчуженням, зміною, зміною цільового призначення, поділом, заставою або іншого виду зміни власників щодо земельних ділянок, розташованих в с. Білогородка Київської області.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із мотивувальної частини ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2024 вбачається, що підставами накладення арешту є забезпечення кримінального провадження, а саме, забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства щодо накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено, земельна ділянка - кадастровий номер :01:084:0030 на яку накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, що знаходиться в с. Білогородка зареєстрована за ОСОБА_3 та відповідно набута останньою законним шляхом, а саме прийнята у спадок від батька ОСОБА_5 після його смерті.

Як вбачається із довідки виданої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 від 05.03.2024 № 58.02-14 спадкоємцем за законом по справі щодо майна померлого ОСОБА_5 є його донька, тобто ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину з дотриманням чинного законодавства України (заява зареєстрована книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 10 від 28.01.2022).

Право власності на земельну ділянку було зареєстроване за ОСОБА_5 про що свідчить Державний акт на право власності на землю серії АС № 233394, після смерті останнього, ОСОБА_3 успадкувала вказану земельну ділянку від свого батька, яка була ним набута законним шляхом.

Матеріали кримінального провадження не містять інформації про те, що ОСОБА_3 має будь-яке відношення до обставин, які розслідуються у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, як вбачається із наданих суду матеріалів, а ні ОСОБА_5 а ні ОСОБА_3 не є підозрюваними та/або обвинуваченими у вказаному кримінальному проваджені.

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належного йому майна, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.09.2024, у кримінальному провадженні № 0001154 від 18.06.2024, а саме в частині земельної ділянки з кадастровим номером № :01:084:0030, площею 0,7604 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Скасувати заборону щодо вчинення державними органами та органами нотаріату будь які дії пов`язаних з відчуженням, зміною, зміною цільового призначення, поділом, заставою або іншого виду зміни власника щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:084:0030, площею 0,7604 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1