Справа № 643/2735/26
Провадження № 1-кс/643/1599/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000748,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2026 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000748.

У поданій скарзі заявник зазначив, що ним 02.02.2026 дізнавачу СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 подано клопотання в порядку ст.220 КПК України. Повідомлення про розгляд вказаного клопотання від дізнавача не отримував, у зв`язку з чим, виникла необхідність звернутися до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати дізнавача ОСОБА_4 вчинити відповідно до норм КПК України.

На судове засідання заявник не з`явився, до його початку надав заяву, в якій доводи своєї скарги підтримав, наполягав на її задоволенні та не заперечував проти її розгляду за його відсутності.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце повідомлена належним чином, надала матеріали кримінального провадження №0000748 від 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України для огляду їх у судовому засіданні, разом із заявою у якій просила розгляд скарги проводити без її участі, у задоволенні скарги просила відмовити, оскільки нею проводяться усі необхідні дії для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність, яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя розглянувши скаргу з додатками прийшов до наступного.

Відповідно до ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як зазначено в ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Бєлоусов проти України» (заява №4494/07 від 7 листопада 2013 року) у п. 55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява №31939/06, п. 55).

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1 КПК України).

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ч.1 ст.40 КПК України передбачає, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі, слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що у провадженні СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000748 від 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

02.02.2026 ОСОБА_3 особисто подав клопотання в порядку ст.220 КПК України, про що свідчить наявний на ньому відтиск печатки «Для пакетів» Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області та дата прийняття клопотання 02.02.2026, копію якого останній долучив до скарги.

Разом з цим, матеріали кримінального провадження №0000748 від 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, які надійшли до суду без внутрішнього опису та нумерації аркушів справи, не містять клопотання ОСОБА_5 від 02.02.2026 в порядку ст.220 КПК України.

Враховуючи, що скаржником надано докази звернення до дізнавача із клопотанням, а також отримання вказаного клопотання представником Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, слідчий суддя дійшов висновку, що на виконання вимог ст.220 КПК України, вказане клопотання заявника від 02.02.2026 не було розглянуто у передбаченому законом порядку та у передбачений законом строк.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скаржником доведено, що дійсно мала місце бездіяльність, яка полягає в тому, що дізнавачем не виконано процесуальні дії, а саме його клопотання від 02.02.2026, яке він особисто подав до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, не розглянуто у передбаченому законом порядку, оскільки інформацію про його розгляд матеріали кримінального провадження не містять, як не містить і самого клопотання.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000748 від 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, підлягає задоволенню, зобов`язавши дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_4 , яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000748 від 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 02.02.2026 та повідомити його про прийняте рішення в порядку, передбаченому ст.220 КПК України.

Одночасно слідчий суддя дішов висновку про необхідність направлення копії клопотання ОСОБА_3 від 02.02.2026, яке долучено ним до скарги, разом із вказаною ухвалою для виконання.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала, окрім іншого, про зобов`язання вчинити певну дію.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 40, 110, 220, 303-307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000748 від 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк задовольнити.

Зобов`язати дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000748 від 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 02.02.2026, та повідомити про прийняте рішення в порядку, передбаченому ст.220 КПК України.

Копію клопотання ОСОБА_3 від 02.02.2026 для розгляду в порядку ст.220 КПК України, направити на адресу СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області.

Матеріали кримінального провадження №0000748 від 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України повернути СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розсідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1