Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9683/25
Номер провадження 1-кс/711/2454/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваної - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження №0000002 від 01.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Щокіно, Тульської області рф, громадянки рф, з базовою загальною середньою освітою, яка не є особою з інвалідністю, одруженої, непрацюючої, раніше судимої 03.02.2025 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження №0000002 від 01.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.10.2025, відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без визначення застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за ч. 1 ст. 307 КК України, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, в період іспитового строку, діючи повторно, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, із залученням малолітньої, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, із залученням малолітньої незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, з метою збуту за наступних обставин.

21.05.2025 близько 16 години 55 хвилини ОСОБА_4 , разом зі своєю малолітньою донькою 2014 року народження вийшли зі свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , та о 17 годині 19 хвилин пройшли до магазину «Фламінго», що по вулиці Тараскова в м. Черкаси, де взяли на прокат самокат «Bolt», після чого вдвох проїхали до вулиці Квіткова в м. Черкаси та о 17 годині 43 хвилини ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне повторне, придбання з метою збуту, зберігання з метою подальшого збуту обмежених до вільного обігу речовин, залучила свою малолітню доньку до вчинення протиправних дій, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 надала вказівку своїй малолітній доньці підійти до дерева, що за координатами 49.436523 32.0264817.87 та забрати пакунок, після чого дитина підійшла до вказаного місця, де незаконно придбала, а саме забрала згорток обмотаний чорною ізоляційною стрічкою, в середині якого знаходились 30 пакетиків обмотаних чорною ізоляційною стрічкою із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, зразок якої в цей день під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження відібрано працівниками поліції, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/8076-НЗПРАП від 03.06.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса якого у висушеному стані становить 1.63 г.

Після чого, ОСОБА_4 разом зі своєю малолітньою донькою, незаконно повторно, зберігаючи при собі з метою збуту щойно придбаний нею згорток із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, на цьому ж самокаті «Bolt» вдвох поїхали по м. Черкаси для подальшого незаконного збуту вище вказаних згортків із наркотичним засобом, шляхом «закладок».

Цього ж дня, тобто 21.05.2025 близько 18 години 11 хвилин ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за ч. 1 ст. 307 КК України, разом зі своєю малолітньою донькою 2014 року народження, діючи незаконно, повторно, умисно, зберігаючи при собі щойно незаконно придбаний з метою збуту нею наркотичний засіб, використовуючи засіб для пересування, а саме самокат «Bolt», проїхали до парковки ЖК «Андора», що по вулиці Смілянській в м. Черкаси, де залишила самокат та разом з донькою о 18 годині 30 хвилин пішки пройшли під міст, що по проспекту Хіміків, 9, впевнившись, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, незаконно, повторно умисно, залучивши малолітню дитину 2014 року народження, збула наркотичний засіб у вигляді «закладки» за координатами 49.4355220 32.0259760, а саме надала вказівку своїй малолітній доньці піти та покласти під дерево згорток обмотаний ізоляційною стрічкою із вмістом речовини рослинного походження, зразок якої в цей день під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження відібрано працівниками поліції, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/8080-НЗПРАП від 30.05.2025 верхівкова частина рослини зелено-коричневого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса якого у висушеному стані становить 0.828 г, при цьому ОСОБА_4 на мобільний телефон проводила фотозйомку місця «закладки» для передачі даного фотозображення покупцю.

Вона ж, діючи повторно, із залученням малолітньої дитини 2014 року народження, будучи особою раніше судимою за ч. 1 ст. 307 КК України, незаконно, умисно, маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, зберігаючи при собі щойно незаконно придбаний нею наркотичний засіб, 21.05.2025 о 18 годині 45 хвилин разом із малолітньою донькою 2014 року пішки пройшли до провулку Комунальний, 3, впевнившись, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, незаконно, повторно умисно, із залученням малолітньої дитини 2014 року народження збула наркотичний засіб у вигляді «закладки» за координатами 49.4113488 32.0362917, а саме ОСОБА_4 під стовпом поклала згорток обмотаний ізоляційною стрічкою із вмістом речовини рослинного походження, зразок якої в цей день під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження відібрано працівниками поліції, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/8077-НЗПРАП від 02.06.2025 верхівкова частина рослини зеленого кольору, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса у висушеному стані становить 0.817 г., при цьому малолітня донька ОСОБА_4 на мобільний телефон проводила фотозйомку місця «закладки» для передачі даного фотозображення покупцю.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту, перевезення з метою збуту наркотичних засобів, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, із залученням малолітнього.

17.07.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

17.07.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 14.09.2025, без визначення розміру застави.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом обшуку від 17.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , висновками експертиз № СЕ-19/124-25/8076-НЗПРАП від 03.06.2025, № СЕ-19/124-25/8080-НЗПРАП від 30.05.2025, № СЕ-19/124-25/8077-НЗПРАП від 02.06.2025, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

11.09.2025 першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 17.10.2025.

13.09.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваній ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 17.10.2025, без визначення розміру застави.

15.10.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 17.11.2025.

Так, закінчити досудове розслідування в тримісячний строк, який спливає 17.10.2025, неможливо, оскільки необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії в даному кримінальному провадженні: у визначеному порядку провести розсекречення документів, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії (ухвали слідчого судді апеляційного суду) та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; за результатами отриманих висновків судових експертиз повідомити про зміну раніше повідомленої підозри; виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Завершення проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їхні результати мають вирішальне значення для встановлення фактів та обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше є значний проміжок часу, об`єктивно необхідний для розсекречення та долучення до матеріалів кримінального провадження матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, тривалість проведення судових експертиз, які є важливою ланкою для прийняття законного і обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні, а також значний обсяг необхідних слідчих та процесуальних дій.

Вказані докази мають суттєве значення для судового розгляду, оскільки доводять наявність події кримінального правопорушення, винуватість підозрюваних у інкримінованих їм злочинах, розмір процесуальних витрат, до того ж, доказують обставини, що впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому, враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик, що вона з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_4 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До того ж, на цей час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків, у зв`язку з чим ОСОБА_4 перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них.

Окрім цього, враховуючи те, що на цей час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до кримінального правопорушення, вчинення якого інкриміновано ОСОБА_4 , вона, перебуваючи на волі, матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин злочину та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, необхідно врахувати, що ОСОБА_4 , раніше судима 03.02.2025 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 307 КК України, до позбавлення волі строком 4 роки та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки, непрацевлаштована та не має систематичного законного джерела доходу, що вказує на те, що така злочинна діяльність є основним джерелом її доходу та вона може вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з усього вище перерахованого, орган досудового розслідування приходить до висновку, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків.

У разі застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, орган досудового розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти вчиненню підозрюваною з метою уникнення кримінальної відповідальності дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, а також виконання останньою процесуальних обов`язків.

Характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, норм закону. Вказані ризики є реальними та виправдовують даний запобіжний захід. В свою чергу, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Зважаючи на те, що підозрюваній інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу психотропних речовин, що створює загрозу для населення та становить підвищену суспільну небезпеку, тримання під вартою ОСОБА_4 повністю виправдовується інтересами суспільства, які в даному випадку переважають інтереси підозрюваної щодо забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи вище викладене, а також те, що вище заявлені ризики не зменшилися та виправдовують тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою, слідчий за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді з даним клопотанням та просила продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 без визначення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.11.2025.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані до нього докази. Також вказав, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй в провину злочинів підтверджується здобутими досудовим розслідуванням доказами, зокрема, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, висновками проведених експертиз. Ризики зазначені в клопотанні, які були встановлені слідчим суддею при обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, а також при його продовженні, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати. Так, підставою для обрання та продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою є існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому, з урахуванням встановлених під час досудового розслідування обставин вчинення інкримінованих в провину підозрюваній ОСОБА_4 злочинних дій, вважає, що саме тримання під вартою без визначення застави зможе запобігти вказаним ризикам. Зокрема, підозрювана, усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміновані їй в провину злочини, може переховуватись від слідства та суду. Також, на даний час, є досить високим ризик можливого впливу ОСОБА_4 на інших підозрюваних та продовження протиправної діяльності, яка носила систематичний характер направлений на отримання незаконного прибутку. Крім того, стороною обвинувачення наголошено на схильності підозрюваної до вчинення кримінальних правопорушень, про що свідчить наявність вироку суду відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 307 КК України, яка під час іспитового строку знову підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів. Також, прокурор просив врахувати кількість епізодів вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів із залученням своєї малолітньої дитини. Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме продовження злочинної діяльності останнім. Враховуючи, що на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до протиправної діяльності ОСОБА_4 , остання перебуваючи на волі матиме можливість спілкуватись з ними, чим перешкоджатиме встановленню всіх обставин злочину та перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Відтак, на думку сторони обвинувачення, є всі підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 без визначення застави.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення з підстав викладених у письмових запереченнях та доданих до них документів. Зокрема вказувала про недоведеність та необґрунтованість зазначених ризиків, які на її переконання ґрунтуються на припущеннях сторони обвинувачення та не підтверджуються жодними доказами. Також вказувала, що при продовженні строку досудового розслідування, сторона обвинувачення посилалась лише на необхідність розсекречення матеріалів НСРД, тому не зрозуміло на яких саме свідків може впливати її підзахисна. Крім того, у даному кримінальному провадженні 5 підозрюваних, з яких до двох було застосовано альтернативний запобіжний захід. Просила врахувати, що ОСОБА_4 є матір`ю двох малолітніх дітей, за якими самостійно здійснює догляд, оскільки її чоловік перебуває в зоні проведення бойових дій. Зараз діти мають статус дітей позбавлених батьківського піклування та проживають з бабусею, яка працює повний робочий день. Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або ж визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, що буде достатнім для забезпечення кримінального провадження.

Підозрювана ОСОБА_4 повністю підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання та документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

17.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України а саме у незаконному придбані з метою збуту, зберіганні з метою збуту, перевезенні з метою збуту наркотичних засобів, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинені повторно, із залученням малолітнього.

17.07.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/6573/25) ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14.09.2025, без визначення розміру застави.

11.09.2025 першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 17.10.2025.

13.09.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/9430/25) відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.10.2025, без визначення застави.

15.10.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/9620/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 17.11.2025.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, закінчується 14.10.2025, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий у клопотанні та прокурор під час судового розгляду наголошували, що наразі в кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії вказаного запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 , а тому встановлена необхідність у вчиненні ряду слідчих та процесуальних дій для об`єктивного, повного завершення досудового розслідування.

Так, зокрема, у даному кримінальному провадженні необхідно у визначеному порядку провести розсекречення документів, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії (ухвали слідчого судді апеляційного суду) та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; за результатами отриманих висновків судових експертиз повідомити про зміну раніше повідомленої підозри; виконати вимоги ст. 290 КПК України.

З урахуванням наведеного, 15.10.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/9620/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 17.11.2025.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні для неухильного виконання вимог ст.2 КПК України необхідно провести всі слідчі та процесуальні дії, які мають значення для судового розгляду, виконання яких необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для отримання додаткових доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, залишається обґрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання, а саме: протоколом обшуку від 17.7.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , висновками експертиз № СЕ-19/124-25/8076-НЗПРАП від 03.06.2025, № СЕ-19/124-25/8080-НЗПРАП від 30.05.2025, № СЕ-19/124-25/8077-НЗПРАП від 02.06.2025, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, на думку слідчого судді, висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які їй інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати обрання та продовження заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим слідчий суддя зазначає, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також слід звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Варто додати, що питання наявності обґрунтованої підозри перевірялось слідчим суддею під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 17.07.2025, а також при його продовженні.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування злочинів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за інкриміновані в провину ОСОБА_4 особливо тяжкі злочини, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна (ч. 3 ст. 307 КК України). Тяжкість ймовірного покарання підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику можливого переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованих злочинів, оскільки з урахуванням санкції ч. 3 ст. 307 КК України у разі засудження останньої до неї не може бути застосовано положення ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність реального відбуття покарання, яке їй загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваної, зокрема, що ОСОБА_4 одружена з ОСОБА_9 , який мобілізований та перебуває в лавах ЗСУ, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду.

Також, слід врахувати наявність у даному кримінальному провадженні інших підозрюваних. Отже, існує ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі матиме реальну можливість спілкування з ними та змогу особисто або за допомогою третіх осіб незаконно впливати на них, на їх ставлення до вчинених злочинів, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування ще не встановлено всіх обставин вчинення злочинів та не встановлено повного кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні, а тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме можливість створити штучні докази для викривлення дійсних обставин справи та перешкоджатиме кримінальному провадженню шляхом спілкування з цими особами з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки остання підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин у особливо великих розмірах, за обставин викладених у підозрі, така діяльність була спрямована на отримання прибутку та забезпечення свого матеріального становища, мала корисливий мотив, тривалий та систематичний характер, що в сукупності свідчить про можливість продовження вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, що свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваної та необхідність застосування до неї суттєвих заходів процесуального примусу.

Окрім зазначеного, на думку слідчого судді, про існування вказаного вище ризику також свідчить те, що ОСОБА_4 раніше судима 03.02.2025 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 307 КК України та під час іспитового строку знову підозрюється у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів вчинених у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, із залученням малолітнього, що в свою чергу свідчить про те, що остання не здатна дотримуватись правослухняної поведінки.

Таким чином, слідчий приходить до висновку, що підстави, за яких було застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

При цьому, слідчий суддя враховуючи суспільну небезпеку, інкримінованих органом досудового розслідування злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, яка, визначається тим, що такі дії призводять до неконтрольованого обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення, вважає, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, є виправданим.

За таких обставин, з урахуванням наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Слідчий суддя також звертає увагу на системність вчинення інкримінованих в провину ОСОБА_4 кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, вчинених із залученням малолітнього, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки, з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, а тому суд, своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами та необґрунтованості існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінально процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначений дій, а відсутність випадків вчинення підозрюваною дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на дієвість застосованого відносно підозрюваної запобіжного заходу.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 особливо тяжких кримінальних правопорушень, за рахунок чого остання отримувала дохід від збуту психотропних речовин, розповсюджуючи заборонені речовини у великих та особливо великих розмірах, що призводило до неконтрольованого їх обігу, досудове розслідування щодо яких не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

З огляду на зазначене, враховуючи вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень, суспільну небезпеку інкримінованих органом досудового розслідування злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, яка, визначається тим, що такі дії призводять до неконтрольованого обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, має бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Крім того, враховуючи особливості події кримінальних правопорушень, викладених у повідомлені про підозру, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочинами вчиненими у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваної, оскільки її поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваної, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, про який клопотала сторона захисту, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а саме можливості переховуватись від слідства та суду, спілкуванню підозрюваної з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та можливого вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно ОСОБА_4 .

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 особливо тяжких кримінальних правопорушень, вчинених у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, із залученням малолітнього, досудове розслідування щодо яких не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваної щодо наявності міцних соціальних зв`язків підозрюваної та наявності в неї двох малолітніх дітей, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків.

При цьому слід зазначити, що при застосуванні до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею враховувались інтереси малолітніх дітей підозрюваної, які залишались без батьківського піклування, та було зобов`язано прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування малолітніх дітей підозрюваної про факт залишення дітей без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дітей.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

А тому, з урахуванням досліджених у судовому засіданні матеріалів досудового розслідування та обставин вчинення кримінальних правопорушень, висвітлених в підозрі у даній редакції, які є особливо тяжкими злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (ч.3 ст.307КК України), підстав для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , про що клопотала сторона захисту, слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження №0000002 від 01.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України - задовільнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.11.2025 включно, з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 17 листопада 2025 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, її захиснику, прокурору, слідчому та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною, яка тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1