Номер провадження:1-кп/521/1585/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м.Одеса

Хаджибейський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про витребування документіву кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001897 від 28.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження, судовий розгляд триває.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про витребування доказів, на обґрунтування якого зазначає, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває зазначене кримінальне провадження. В матеріалах справи досудового розслідування міститься ухвала від 26.12.2024 року слідчого судді ОСОБА_6 по справі №947/41613/24 у кримінальному провадженні №0000311 від 25.09.2023 року про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . З метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи просить витребувати: заяву про вчинення злочину від 26.09.2023 року, рапорт старшого оперуповноваженого ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.09.2023 року, протокол огляду інформації від 26.09.2023 року, довідку старшого оперуповноваженого ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.09.2023 року, протокол допиту свідка від 23.11.2023 року, протокол допиту свідка від 04.12.2023 року, рапорт старшого оперуповноваженого ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.12.2024 року, що були долучені до клопотання про надання дозволу на проведення обшуку старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 . У сторони захисту є всі підстави вважати, що зазначені документи містили неправдиві відомості та призвели до незаконного рішення, а саме: проведення обшуку нібито за місцем проживання ОСОБА_4 . У зв`язку з чим, просить витребувати зазначені матеріали справи №947/41613/24 кп №0000311 від 25.09.2023 року про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . та відеозапис судового засідання від 26.12.2024 року по справі №947/41613/24 кп №0000311 від 25.09.2023 року.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримала, просила задовольнити, вважала, що суд, який надав дозвіл на обшук був введений в оману, цими документами, які не відповідають дійсності, а тому рішення суду про надання дозволу на обшук є незаконним. З таким клопотанням звернулась до суду в рамках судового розгляду, оскільки судом, який надавав дозвіл на проведення обшуку, їй було відмовлено на надання цих документів посилаючись на закритий судовий розгляд та слідчим також було відмовлено в наданні зазначених документів. Зверталися із заявою про злочин до правохоронних органів, але отримали відповідь про службову перевірку, відмову про внесення відомостей до ЄРДР не зверталися. Вважає, що зазначені документи є важливими для розгляду справи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що є ухвала суду про надання дозволу на проведення обшуку, що підтверджує законність цієї процесуальної дії.

Вислухавши думки сторін, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 7 КПК зокрема визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Частини 2 і 6 статті 22 КПК розкривають зміст однієї з засад кримінального провадження -змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, - а саме, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 93 КПК визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 93 КПК, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до частин 1, 2 статті 333 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами. Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому статтею 290 цього кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, та частиною 2 статті 131 КПК визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Суд зазначає, що нормами КПК не передбачено такого виду заходів забезпечення кримінального провадження як витребування документів, оскільки зокрема пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК передбачений саме тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до частини 1 статті 160 КПК, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Частиною 2 статті 160 КПК визначено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Статтею 162 КПК визначено перелік інформації та відомостей, що належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, а саме: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу; 11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Частиною 5 статті 163 КПК визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з частиною 6 статті 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною 5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Відповідно до статті 164 КПК, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів; 2) дата постановлення ухвали; 3) положення закону, на підставі якого постановлено ухвалу; 4) прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, які мають надати тимчасовий доступ до речей і документів; 5) назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ; 6) розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і оригінали або копії документів, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом; 7) строк дії ухвали, який не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали, за виключенням ухвал, постановлених на виконання вимог частини другої статті 562 цього Кодексу; 8) положення закону, які передбачають наслідки невиконання ухвали слідчого судді, суду.

КПК містить перелік вимог до відомостей, які мають бути зазначені у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів (частина 2 статті 160 КПК), а також покладає на сторону, яка звертається з таким клопотанням, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу (частини 5, 6 статті 163 КПК) та довести існування причин, через які такий доступ не був здійснений під час досудового розслідування (частина 2 статті 333 КПК).

Проте вищезазначене клопотання захисника про витребування документів з матеріалів судової справи про надання дозволу на проведення обшуку не відповідають вимогам частини 2 статті 160 КПК, оскільки не містять відомостей щодо значення документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, а також обґрунтування необхідності вилучення копій документів.

Також зі змісту клопотання захисника про витребування документів не вбачається та під час їх розгляду не доведено, що документи, до які просить витребувати сторона захисту, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; й також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, що свідчить про недотримання вимог частин 5 та 6 статті 163 КПК.

Зі змісту клопотання вбачається, що сторона захисту намагається оскаржити судове рішення - ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку у іншому кримінальному провадженні, тобто надати оцінку судовому рішенню, що не відповідає наведеним вимогам КПК України та не відноситься до компетенції суду під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Крім того, стороною захисту ні в самому клопотанні, ні під час його розгляду не зазначено причин, через які тимчасові доступи не були здійснені під час досудового розслідування у встановленому статтею 220 КПК порядку шляхом звернення до органу досудового розслідування із відповідними клопотаннями.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (зокрема рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Салов проти України", "Проніна проти України", "Серявін та інші проти України", "Руїс Торіха проти Іспанії").

З огляду на вищезазначене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання захисника витребування документів.

Керуючись статтями 131, 132, 159-166, 333, 369-372, 532 КПК, суд-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про витребування документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1