Провадження №1-кп/369/1433/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002633 від 25 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який має вищу освіту, не одружений, має неповнолітню дитину 2017 р.н., до затримання працював старшим технологом в АТ «Київський вітамінний завод», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні судом розглянуте клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», яке прокурор мотивував тим, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та нетяжкого злочинів, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, може впливати на неповнолітню потерпілу, зокрема і шляхом шантажу, вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України (переховування від суду та ризик впливу на потерпілу), в судовому засіданні повідомив, що ризики не змінилися та не зменшилися.

Представник потерпілої ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Суд, вивчивши клопотання прокурора, наявні матеріали, вислухавши думку обвинуваченого та захисника, які заперечували щодо задоволення клопотання прокурора з огляду на наявність міцних соціальних зв`язків, гарантованого місця проживання та місця роботи у обвинуваченого, вказували на тривалий строк перебування під вартою обвинуваченого понад півтора роки, зазначали про необхідність участі обвинуваченого у вихованні своєї неповнолітньої дитини 2017 року народження , а також зазначали, що мають гарантії від роботодавця щодо роботи онлайн, вказували про перебування у нього на утриманні батька, який є особою з інвалідністю ІІ групи, а також звертали увагу суду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час перебування під дією запобіжного заходу у вигляді застави, зазначали, що ризики є необґрунтованими, зазначали, що потреби у переховуванні у обвинуваченого немає, та просили застосувати цілодобовий домашній арешт, дійшов висновку, що на даній стадії розгляду справи клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд перебуває на стадії дослідження письмових доказів сторони обвинувачення, тому судовий розгляд не може бути завершений з об`єктивних причин.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та нетяжкого злочинів щодо неповнолітньої особи, не встановлено достатніх соціальних зв`язків у обвинуваченого, який є не одружений, неповнолітня дитина проживає за адресою проживання своєї матері та зважаючи на ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме: існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, а також можливість впливати на неповнолітню потерпілу, яка ще не допитана у справі. Таким чином, у цій конкретній справі вказані обставини виправдовують обмеження права обвинуваченого перебувати на волі, в матеріалах провадження відсутні достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне.

Суд вважає, що лише такий запобіжний захід, який хоча і є винятковим, проте спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Таким чином, підстав для зміни запобіжного заходу судом не встановлено.

Доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого гарантованого місця проживання, місця роботи та утриманців не спростовують встановлені у справі ризики на даній стадії розгляду справи.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд дійшов висновку про залишення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави як альтернативу даному запобіжному заходу у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року, що становить 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який з огляду на встановлені в справі ризики і дані про особу обвинуваченого буде справедливим та достатнім для забезпечення обвинуваченим процесуальних обов`язків, та зможе бути достатнім стримувальним фактором, щоб розвіяти будь-яке бажання з боку обвинуваченого переховуватися.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177,178,182,183,194,330, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів з 10.12.2025 року до 07.02.2026 року включно.

Залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_6 заставу, у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2024, що становить 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на банківські реквізити:

Отримувач:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Код отримувача ( код ЄДРПОУ): 26268119

Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ

Рахунок отримувача UA0018661.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на банківські реквізити, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Київський СІЗО».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський СІЗО» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити усно і письмово Києво-Святошинський районний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається такими, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1