Справа № 496/128/25
Провадження № 1-кп/496/326/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Березань, Одеського району, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального Кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

05.11.2024 у вечірню пору доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поряд з житловим будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , увійшов до вказаного будинку де, зустрівши на сходовому майданчику біля квартири АДРЕСА_3 потерпілу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив з останньою у словесну сварку під час якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, з мотивів сварки та особистої неприязні до потерпілої ОСОБА_5 , переслідуючи мету завдання останній шкоди здоров`ю, наніс потерпілій удар металевим предметом трубчастої форми, який тримав у правій руці, в область обличчя. Удар припав на ліву руку потерпілої, яку потерпіла підставила намагаючись захиститись від удару. Після чого потерпіла втратила рівновагу та впала на підлогу. Далі ОСОБА_7 хаотично наніс декілька ударів кулаками в область обличчя та декілька ударів ногами в область кінцівок та тулубу потерпілої, яка в цей час лежала на підлозі. Від зазначених дій ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа та синця носа, що складають єдиний морфологічний комплекс ушкоджень, який оцінюється разом, спричинили розлад здоров`я строком понад 6-ти днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; ушкодження у вигляді закритого перелому проксимальної фаланги IV пальця лівої кисті, які спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше ніж 21 день) та згідно з п. 2.2.2. і п.4.6 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині частково визнав, зазначив, що шкодує через нанесений потерпілій удар, щиро в цьому розкаюється. Також пояснив, що дійсно мав неприязні відносини із потерпілою, оскільки ОСОБА_5 , будучи сусідкою родини обвинуваченого, постійно конфліктувала та залякувала їх малолітню доньку. 05.11.2024 року обвинуваченому зателефонувала дружина та повідомила, що сусідка проколола колесо велосипеда доньки. Коли обвинувачений приїхав додому, біля під`їзду перебувала його дружина у сльозах із жмутом свого волосся у руках, а потерпіла перебувала у під`їзді. Зайшовши у під`їзд, обвинувачений наніс рукою удар потерпілій у тулуб, від якого остання впала. Більше нанесення ним ударів потерпілій не пам`ятає. Зазначив, що перелом пальця потерпілої міг статися, коли остання наносила удар по голові його дружині. Повідомив, що металевою трубкою було «коліно» від зламаної вудки, яке обвинувачений взяв із машини для самозахисту, проте сусідка ОСОБА_9 одразу забрала цей предмет і ударів ним він не наносив.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що обвинувачений повністю визнає свою вину у нанесенні одного удару потерпілій, факт нанесення більше одного удару не підтверджено дослідженими судом доказами. Крім того, захисник зазначила, що дії обвинуваченого були спровоковані самою потерпілою, а обвинувачений перебував у стані афекту.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що дійсно мала словесні конфлікти з родиною обвинуваченого, які мешкають в одному під`їзді з потерпілою, через те, що останні без дозволу встановили відеокамеру у під`їзді, часто галасували. 05.11.2024 року вона стояла біля під`їзду свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Повз пробігла дитина обвинуваченого. Після цього потерпіла повернулася у квартиру, а через 10 хвилин у двері постукала дружина обвинуваченого, яка звинувачувала ОСОБА_5 у тому, що остання пробила колесо у велосипеді доньки ОСОБА_10 . Потерпіла вийшла у під`їзд, де між нею та дружиною обвинуваченого відбулася сварка. Згодом до під`їзду зайшов обвинувачений з металевим предметом у руках та одразу почав бити потерпілу. Удари наносилися переважно по руках, якими потерпіла прикривала голову. Розбороняли бійку сусіди ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Після бійки потерпіла повернулася до своєї квартири, до неї зайшла сусідка ОСОБА_9 , яка сказала, що треба викликати швидку медичну допомогу. Потерпіла викликала швидку медичну допомогу після чого її було госпіталізовано.

Представник потерпілої зазначив, що провина обвинуваченого є доведеною та просив призначити суворе покарання.

Незважаючи на процесуальну позицію сторони захисту, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема показаннями потерпілої, свідків, письмовими доказами.

Так, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) ОСОБА_5 № 108/2024 від 06.11.2024 року;

- протоколом огляду місця події від 06.12.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2024 року за участю свідка ОСОБА_9 з доданим до нього відеозаписом;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2024 року за участю потерпілої ОСОБА_5 з доданим до нього відеозаписом;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2024 року за участю свідка ОСОБА_11 з доданим до нього відеозаписом;

- висновком експерта № 118/2024 від 12.12.2024 року за результатом судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.01.2025 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 з доданим до нього відеозаписом.

Крім того в судовому засіданні було допитано свідків сторони обвинувачення. Так, свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що є сусідкою обвинуваченого та потерпілої. У вечірній час доби, точну дату не пам`ятає, свідок перебувала вдома, коли почула крики у під`їзді. Вийшовши з квартири та спустившись на перший поверх, свідок побачила сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , між якими відбувалася сварка, та сусіда ОСОБА_11 , який їх заспокоював. У цей час до під`їзду ввійшов обвинувачений з металевою трубкою у руках та почав завдавати потерпілій удари металевою трубкою, руками. Свідок схопила обвинуваченого за руку та забрала металеву трубку. Після цього обвинувачений продовжив наносити удари ногами потерпілій, яка лежала на підлозі. Після закінчення бійки свідок зайшла до квартири потерпілої, яка була у крові та запропонувала викликати швидку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що є сусідом обвинуваченого та потерпілої. У другій половині дня, точну дату не пам`ятає, був вдома, коли почув крики у під`їзді та вийшов з квартири. Там він побачив, що сусідки ОСОБА_5 та ОСОБА_12 сварилися, почав їх заспокоювати. Після цього до під`їзду зайшов обвинувачений та почав завдавати удари металевою палкою потерпілій. Кількість ударів свідок не пам`ятає, після першого удару потерпіла впала на підлогу. Свідок розборонив обвинуваченого та потерпілу. У цьому йому допомагала сусідка ОСОБА_9 , яка також вийшла на крики.

Показання вказаних свідків є логічними та не суперечать один одному, а також узгоджуються з показаннями потерпілої.

Допитана в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_12 суду повідомила, що є дружиною обвинуваченого. З потерпілою завжди були конфлікти через шум дитини Бєлікових, у зв`язку з чим потерпіла вела себе агресивно, залякувала дитину, я є особою з інвалідністю. 05.11.2024 року у свідка з потерпілою сталася сварка через те, що остання не випускала дитину з під`їзду, погрожувала їй, та проколола колесо її велосипеда. Свідок зателефонувала чоловікові, повідомила, що сталося та попросила приїхати. Під час сварки з потерпілою ОСОБА_5 схопила свідка за волосся. Розборонив їх сусід ОСОБА_11 , свідок вийшла з під`їзду, після чого приїхав її чоловік та увійшов до під`їзду. Подальшу бійку свідок не бачила. Крім того, свідок повідомила, що пізніше спілкувалася з чоловіком, він шкодував, що так вчинив з потерпілою.

Оцінюючи докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши запропоновані стороною обвинувачення письмові докази, перевіривши доводи учасників процесу, дії обвинувачуваного ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 66 КК України суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття, оскільки обвинувачений лише частково визнає вину у нанесенні одного удару потерпілій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обираючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, який частково визнав себе винним у вчиненому, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, одружений, має малолітню доньку, яка є особою з інвалідністю, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, та призначає покарання у вигляді обмеження волі у межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 122 КК України.

Визначаючи справедливе покарання засудженій особі, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, у рішенні Європейського суду по справі від 03.10.2002 року «Бемер проти Німеччини» (Bohmer v. Germany), заява № 37568/97, зазначено: «…Суд насамперед відзначає, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз, кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою...».

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого, без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 371-373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок іспитового строку відраховувати з 13.06.2025 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1