Справа №721/387/25
Провадження 1-КП/721/69/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила кримінальне провадження внесене 14.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000099 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Бричани, Бричанського району, Молдова, громадянина України, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

13.03.2025 близько 19 год 00 хв під час введення на всій території України воєнного стану у відповідності Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 та з подальшими його продовженням, ОСОБА_3 знаходячись на території проміжного складу складування деревини в кварталі 2 виділ 4 Яблунецького лісництва Путильського надлісництва філії «Подільський лісовий офіс» ДП "Ліси України", в урочищі Бердо, яке адміністративно входить до с. Самакова Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, помітивши відсутність сторонніх осіб, реалізуючи свій умисел, який виник раптово із врахуванням обстановки що склалася, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно для сторонніх осіб викрав із проміжного складу лісодеревину хвойної породи загальною кубомасою 8,022 метра кубічних, що належали приватному підприємству "Профітрейд Експрес", юридична адреса: вул. Українська 86 В, с-ще Путила Вижницького району Чернівецької області. У подальшому ОСОБА_3 безперешкодно залишивши місце вчинення злочину, розпорядився викраденим на свій власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ПП «Профітрейд Експрес» на загальну суму 27 145 грн. 20 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаялася, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та надав показання, що у березні 2025 близько 19 год 00 хв із своїм знайомим ОСОБА_5 приїхали автомобілем марки ЗІЛ-131 в урочищі Бердо с. Самакова, де викрав близько 10 кв.м. деревини з метою продажу. У подальшому автомобіль з деревиною було зупинено працівниками поліції та повернуто її власнику. У скоєному щиро розкаявся, засудив свою поведінку, обіцяв у майбутньому не вчиняти кримінальних правопорушень.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має. Просив не позбавляти обвинуваченого волі.

Прокурор у судовому засіданні вказав на встановлення судом інкримінованого протиправного діяння обвинуваченим, просив визнати ОСОБА_3 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років з призначенням однорічного іспитового строку.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом установлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування, визнавав свою винуватість. У зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. При цьому судом не було встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Вид та вартість майна, яким обвинувачений заволодів, а саме лісодеревина загальною вартіьстю 27145,20 грн. Наслідки вчинення, а саме завдана шкода була відшкодована шляхом повернення майна, у зв`язку з чим представник потерпілого не заявляв претензій матеріального характеру, як і не заявляв цивільний позов. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

У судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69 КК України, не встановлено.

Ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66, ст. 69-1 КК України, у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченому в виді позбавлення строком на п`ять років, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також передбачені пунктами 4 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, бо призначення покарання є дискрецією суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 08.04.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 26.05.2025, покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ураховуючи ці обставини, указаний запобіжний захід слід залишити без змін до набуття вироком законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України - автомобіль марки ЗІЛ-131 НОМЕР_1 - повернути законному користувачу; лісодеревину хвойної породи загальною кубомасою 8,022 м 3 - повернути ПП "Профітрейд Експрес".

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пункту 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Роз`яснити ОСОБА_3 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання - залишити без змін до набуття вироком законної сили.

Речові докази: автомобіль марки ЗІЛ-131 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_6 жителю АДРЕСА_2 повернути останньому;

лісодеревину хвойної породи ялина в кількості 25 колод загальною кубомасою 8,022 м.3, що передана на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - повернути ПП "Профітрейд Експрес".

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_8