Справа № 538/2475/23
Провадження № 1-кп/539/76/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі колегії:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження за № 0000642 від 12.09.2023 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України,

установив:

В провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 2 місяці до обвинуваченої ОСОБА_6 .

Клопотання вмотивоване тим, що 20.09.2023 о 17:31, ОСОБА_6 , відповідно до ст. 208 КПК України, затримана за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України. 21.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення групою осіб. 22.09.2023 року слідчим суддею Октябрського районного суду м.Полтави відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб. В подальшому ухвалами колегії суддів запобіжний захід неодноразово продовжувався. Останній раз, ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.04.2025 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 спливає 21.06.2025 року.

Таким чином, є підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_6 , вчинила особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 15 п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Окрім того, під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, а саме: обвинувачена може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за скоєний нею злочин, на що вказує обізнаність про покарання, яке їй загрожує, ставлення до загальноприйнятих правил в суспільстві та установлених законів України, що вказує на те, що вона може свідомо з цього приводу уникати відповідальності за скоєним нею злочин; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, шляхом здійснення психологічного та фізичного тиску на останніх, з метою зміни їх показів на її користь, вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Інші, більш м`які запобіжні заходи, не можливо застосувати до обвинуваченої ОСОБА_6 . На момент судового засідання будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, відсутні. У разі застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, дасть їй усі можливості для продовження здійснення своєї злочинної діяльності та створить належні умови для настання ризикам, що в свою чергу негативно вплине на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що вона нічого не вчиняла.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти клопотання прокурора та зазначила, що прокурором ризики не доведені, просила врахувати, що обвинувачена є особою похилого віку, має хронічні захворювання, потребує щоденного приймання ліків, має у власності житло, стійкі соціальні зв`язки, не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення, просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити відносно обвинуваченої запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченої, її захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.04.2025 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 спливає 21.06.2025 року.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також виходить з сукупності всіх обставин, які передбачені, зокрема, п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 178 КПК України.

При цьому суд зазначає, що вказані в клопотанні прокурора ризики з часу продовження строку тримання під вартою останньою ухвалою суду залишаються.

Судом не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, не будуть достатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора та не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд не бере до уваги заперечення сторони захисту проти клопотання прокурора, оскільки її посилання на відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.

Також суд не враховує аргументи сторони захисту, щодо особи обвинуваченої, її стану здоров`я, наявності майна, оскільки на підтвердження таких обставин стороною захисту у судовому засіданні не надано належних доказів.

Суд зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а стороною захисту не наведено доводів які б переконали у зворотному.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а відтак запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 необхідно продовжити на строк 60 (шістдесят) днів.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України суд має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя особи, колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.176, 177, 331, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 серпня 2025 року включно без визначення застави.

Копію ухвали направити до Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та негайно вручити обвинуваченій, прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 червня 2025 року.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3