У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року слідчий судя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000069 від 31.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000069 від 31.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з громадянами України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинили кримінальне правопорушення, що полягає у перешкоджанні діяльності Збройних Сил України, яке виразилось у зниженні мобілізаційного потенціалу.

Так, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, здійснили умисні дії, спрямовані на пошук платоспроможних громадян України призовного віку з метою надання допомоги останнім у оформленні документів, необхідних для подальшого ухилення від мобілізаційних заходів.

В ході реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , 04 серпня 2024 року, точний час та місце розслідуванням не встановлені, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», встановив контакт та повідомив раніше знайомому йому громадянину України ОСОБА_9 , про те, що за грошові кошти в розмірі 6700 (шість тисяч сімсот) доларів США він може допомогти з фіктивним працевлаштуванням до одного з підприємств, з метою отримання бронювання від мобілізації.

На вказану пропозицію ОСОБА_9 виразив свою зацікавленість, оскільки являвся військовозобов`язаним та не мав законних підстав для уникнення проходження військової служби, однак в подальшому до обговорення вказаного питання з ОСОБА_7 не повертався.

В подальшому, приблизно в грудні 2024 року, точний час та місце розслідуванням не встановлені, громадянин України, ОСОБА_7 , за невстановлених органом досудового розслідування обставин, використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, та з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, повторно зателефонував ОСОБА_9 та нагадав про наявну в нього можливість фіктивного працевлаштування громадян України призовного віку, за грошову винагороду, на одному з підприємств, з метою ухилення від мобілізації. на що останній запропонував особисто зустрітися з ОСОБА_7 для обговорення детальної інформації з цього приводу, без зазначення конкретної дати та місця такої зустрічі.

Отримавши від ОСОБА_9 позитивну відповідь, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 за невстановлених органом досудового розслідування обставин та в невстановленому органом досудового розслідування місці, прийняли рішення про залучення до кримінального правопорушення ОСОБА_8 , який за грошову винагороду мав допомогти у виготовленні відповідних документів та подальшому фіктивному працевлаштуванні ОСОБА_9 з метою отримання останнім бронювання від мобілізації.

Так, приблизно в січні 2025 року, точна дата та час розслідуванням не встановлені, перебуваючи в офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , під час особистої зустрічі ОСОБА_9 з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , якого ОСОБА_7 представив як особу, що відповідає за фіктивне працевлаштування громадян призовного віку до підприємств, останні повідомили ОСОБА_9 більш детальну інформацію щодо необхідного пакету документів, суми грошових коштів, яку необхідно сплатити, а також проінструктували щодо подальших дій по фіктивному працевлаштуванню до підприємства, з метою отримання бронювання та ухилення від мобілізації.

Далі, 20.02.2025, ОСОБА_9 , попередньо домовившись з ОСОБА_7 , зустрілися в приміщенні закладу громадського харчування «Strudel», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 41-Бде під час зустрічі громадянин ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США.

Того ж дня, ОСОБА_8 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Signal» та обліковий запис з іменем користувача «.», надіслав ОСОБА_9 повідомлення в якому вказав, що отримав грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США та документи, передані ОСОБА_9 ОСОБА_7 , а також зазначив про необхідність передачі решти грошових коштів та фотографій ОСОБА_9 .

В подальшому, 26.02.2025, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні закладу громадського харчування «Strudel», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 41-Б, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, та з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 800 (вісімсот) доларів США, які останній передав йому на виконання попередніх домовленостей.

За вищевказані грошові кошти ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та розуміючи можливість настання кримінальної відповідальності за вчинення дій, що полягали у зниженні мобілізаційного потенціалу Збройних Сил України, мали організувати фіктивне працевлаштування громадянина України призовного віку ОСОБА_9 до одного з підприємств, пов`язаних з державним сектором, з подальшим його бронюванням від мобілізації.

В подальшому, 04.03.2025 ОСОБА_7 , на виконання свого злочинного умислу, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні закладу громадського харчування «Strudel», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 41-Б, діючи умисно, передав ОСОБА_9 довідку №980, що видана ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка свідчила про надання останньому відстрочки на строк до 03.05.2025.

Крім того, 17.03.2025 ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, знаходячись в приміщенні закладу громадського харчування «Strudel», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 41-Б, передав ОСОБА_9 довідку про працевлаштування останнього на посаду економіста І категорії КНП «КМКЕЦ» () та список військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час від КНП «КМПКЕЦ», де зазначено пропозицію щодо бронювання ОСОБА_9 .

У подальшому, 05.04.2025 року ОСОБА_8 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Signal» та обліковий запис з іменем користувача «.», зателефонував громадянину ОСОБА_9 та в ході телефонної розмови повідомив останнього про те, що бронювання у КНП «КМПКЕЦ» займає великий проміжок часу та переслідуючи корисливий мотив, розуміючи можливість настання кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаних дій, запропонував ОСОБА_9 фіктивне зарахування його до лав Збройних Сил України без фактичного покладання обов`язків по несенню військової служби, з метою ухиленням останнім від мобілізації.

Далі ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, у невстановлений проміжок часу, але не пізніше 14.04.2025, спільно з невстановленими особами, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, сформував поштове відправлення за допомогою АТ «Укрпошта», вмістом якого були документи щодо проходження військової служби ОСОБА_9 у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріально технічного-забезпечення, ВОС НОМЕР_2 від 24.03.2025) на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після чого, 25.04.2025 ОСОБА_9 виключено з обліку у зв`язку з проходженням ним військової служби.

В подальшому, ОСОБА_7 , слідуючи попереднім домовленостям з іншими учасниками кримінального правопорушення та ОСОБА_9 , шляхом листування за допомогою застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», домовились з останнім про передачу решти грошових коштів за фіктивне влаштування його до лав ЗС України та грошових коштів за подальше фіктивне влаштування двох його знайомих на військову службу до лав ЗС України.

Так, з метою отримання грошових коштів ОСОБА_7 домовився про зустріч з ОСОБА_9 та повідомив останнього про те, що на особисту зустріч з ним прийде ОСОБА_8 , а також нагадав про те, що ОСОБА_9 має передати грошові кошти у сумі 21000 (двадцять одна тисяча) доларів США у місці зустрічі про яке його повідомить ОСОБА_8 .

В подальшому, 02 травня 2025 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Signal» та обліковий запис з іменем користувача «.», повідомив ОСОБА_9 , що їх зустріч має відбутись о 10 годині 00 хвилин в парку «Позняки» в м. Києві.

02 травня 2025 року приблизно о 10 годині 00 хвилині ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_9 у раніше обумовленому місці з метою отримання грошових коштів у сумі 21000 (двадцять одна тисяча) доларів США, де під час проведення зустрічі ОСОБА_9 передав вказану суму грошових коштів ОСОБА_8 за фіктивне влаштування його до лав ЗС України та грошових коштів за подальше фіктивне влаштування двох його знайомих на військову службу до лав ЗС України.

02.05.2025 проведено обшук до отримання ухвали слідчого судді у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, під час проведення вказаної слідчої дії виявлено та вилучено речі, що мають значення для кримінального провадження, а саме: предмети, зовні схожі на грошові кошти, загальною сумою 26900 (двадцять шість тисяч) доларів США, купюрами номіналом 100 (сто) доларів США.

02.05.2025 постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київської області ОСОБА_10 вказані речі визнано речовими доказами.

З метою збереження вилучених речей та документів, які визнані речовим доказом по кримінальному провадженню, запобіганню можливості їх приховуванню, псуванню, знищенню, перетворенню, відчуження, що буде мати негативні наслідки для кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні на них арешту, в зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про арешт майна, просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив відмовити в повному обсязі.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000069, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлена, що громадянин України ОСОБА_7 , спільно з громадянами України ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 , вчинили кримінальне правопорушення, що полягає у перешкоджанні діяльності Збройних Сил України, яке виразилось у зниженні мобілізаційного потенціалу.

Так, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, умисно здійснили дії, спрямовані на пошук платоспроможних громадян призовного віку для допомоги їм в оформленні документів з метою ухилення від мобілізації.

В ході реалізації умислу ОСОБА_7 04 серпня 2024 року через застосунок «Telegram» зв`язався з ОСОБА_9 та запропонував за 6700 доларів США допомогу у фіктивному працевлаштуванні для отримання броні від мобілізації.

В подальшому, орієнтовно у грудні 2024 року, ОСОБА_7 через «Telegram» повторно зв`язався з ОСОБА_9 , нагадавши про можливість фіктивного працевлаштування для уникнення мобілізації. ОСОБА_9 погодився на зустріч. Отримавши згоду, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 вирішили залучити ОСОБА_8 для виготовлення документів і організації фіктивного працевлаштування.

Приблизно в січні 2025 року в офісі на вул. Михайла Бойчука, 41-Б у Києві під час зустрічі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і ОСОБА_8 надали ОСОБА_9 детальні інструкції щодо потрібних документів, суми оплати та подальших дій для фіктивного працевлаштування з метою отримання броні від мобілізації. 20.02.2025 ОСОБА_9 у кафе «Strudel» передав ОСОБА_7 3000 доларів США. Того ж дня ОСОБА_8 через «Signal» підтвердив отримання коштів і документів, повідомив про необхідність решти оплати та фото ОСОБА_9

26.02.2025 у кафе «Strudel» ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_9 800 доларів США за попередньою домовленістю для організації фіктивного працевлаштування і бронювання від мобілізації. 04.03.2025 ОСОБА_7 у тому ж місці передав ОСОБА_9 довідку №980 ІНФОРМАЦІЯ_6 про відстрочку до 03.05.2025.

17.03.2025 у кафе «Strudel» ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 довідку про працевлаштування економістом І категорії у КНП «КМКЕЦ» та список для бронювання. 05.04.2025 ОСОБА_8 , під час розмови у месенджері «Signal», повідомив ОСОБА_9 про затримку бронювання та запропонував фіктивне зарахування до ЗСУ для ухилення від мобілізації.

Далі ОСОБА_7 , діючи умисно за змовою з іншими особами, до 14.04.2025 сформував та надіслав через «Укрпошту» документи про нібито проходження ОСОБА_9 служби у в/ч НОМЕР_1 , після чого 25.04.2025 ОСОБА_9 виключили з обліку. Згодом ОСОБА_7 домовився через «Telegram» з ОСОБА_9 про передачу решти грошей за його фіктивне зарахування до ЗСУ та оформлення двох інших осіб.

ОСОБА_7 , з метою отримання 21000 доларів США, домовився про зустріч з ОСОБА_9 та повідомив йому, що гроші має передати ОСОБА_8 у зазначеному місці. 02.05.2025 близько 08:00 ОСОБА_8 через «Signal» повідомив ОСОБА_9 про зустріч о 10:00 у парку «Позняки» в м. Києві. О 10:00 ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_9 21000 доларів США за фіктивне влаштування його та двох знайомих до лав ЗС України.

02.05.2025 проведено обшук до отримання ухвали слідчого судді у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, під час проведення вказаної слідчої дії виявлено та вилучено речі, що мають значення для кримінального провадження, а саме: предмети, зовні схожі на грошові кошти, загальною сумою 26900 (двадцять шість тисяч) доларів США, купюрами номіналом 100 (сто) доларів США.

02.05.2025 постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київської області ОСОБА_10 вказані речі визнано речовими доказами.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що майно, зазначене у клопотанні прокурора, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, а тому на переконання слідчого судді, наявні правові підстави для накладання арешту з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучене 02.05.2025 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, а саме:

-предмети схожі на грошові кошти, загальною сумою 26900,00 дол. США, купюрами номіналом 100 доларів США.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1