Справа № 303/6021/25
Провадження № 1-кп/303/506/25
ряд. стат. звіту № 279
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2025 року за № 0000873, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чинадієво, Мукачівського району Закарпатської області мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2025 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

На підставі обвинувального акту судом встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_4 та осіб, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, разом з іншими невстановленими на даний час особами, виник злочинний умисел щодо особистого збагачення, пов`язаного з незаконним переправленням осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, під час телефонної розмови особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, запропонувала ОСОБА_7 здійснити незаконне переправлення його товариша через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску. За організацію та проведення таких дій дана особа зазначила про необхідність сплатити грошові кошти в сумі 8000 доларів США.

Після отримання попередньої згоди від товариша ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, повідомила ОСОБА_7 про необхідність прибуття ОСОБА_8 10.03.2025 до м. Свалява. Також в ході спілкування останній повідомив ОСОБА_7 , що узгодження всіх етапів та деталей по переправленню ОСОБА_8 та телефонні розмови відбуватимуться виключно через ОСОБА_7 .

Далі, 10.03.2025 о 12.34 год. ОСОБА_8 потягом № 003 сполученням «Запоріжжя - Ужгород» прибув до м. Свалява. В подальшому, за вказівкою особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та з метою конспірації, той перемістився до останнього вагона потягу, з якого вийшов на перон, де його зустрів ОСОБА_4 .

Знаходячись у салоні автомобіля ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, підтвердив дійсність намірів у переправленні ОСОБА_8 через державний кордон поза пунктом пропуску та за вказівкою вказаної особи наказав ОСОБА_8 передати йому грошові кошти в сумі 8000 доларів США, які ОСОБА_4 мав передати такій особі - за організацію його незаконного переправлення, на що ОСОБА_8 відмовився, посилаючись на те, що жодний дій, спрямованих на його незаконне переправлення через державний кордон, вчинено не було, і вказані грошові кошти він передасть ближче до кордону. Далі ОСОБА_4 , за вказівкою особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, на транспортному засобі марки «Skoda Octavia» д.н.з. « НОМЕР_1 », повіз ОСОБА_8 в місто Мукачево для поселення у готелі. Під час поїздки ОСОБА_4 в чергове підтвердив дійсність намірів у переправленні ОСОБА_8 через державний кордон поза пунктом пропуску, та в ході розмови ОСОБА_4 , надавав поради щодо найсприятливіших для перетину кордону маршруту та часу руху, з наданням засобів, в тому числі транспорту та інших осіб, які сприятимуть у його незаконному перетині кордону, та роз`яснював, що потрібно робити після перетину кордону, куди потрібно йти та як себе поводити.

Після поселення у готелі «Велюр», що знаходиться за адресою: вул. Університетська, 7а, м. Мукачево, ОСОБА_4 піднявся до готельного номеру разом з ОСОБА_8 , де за вказівкою особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, знову наказав ОСОБА_8 передати йому грошові кошти в сумі 8000 доларів США, для їх наступної передачі цій особі, на що ОСОБА_8 повідомив, що грошові кошти передасть безпосередньо ближче до кордону.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 332 КК України, тобто у сприянні в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

29 липня 2025 року між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, яку подано разом з обвинувальним актом на затвердження суду.

У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.332 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 2 роки, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, ч.4 ст. 76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Крім того, прокурор зазначив, що обвинувачений дійсно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, зобов`язався в подальшому сприяти у викритті інших співучасників кримінального правопорушення, взяв на себе зобов`язання перерахувати кошти на підтримку ЗСУ, тому не заперечує, щоб обвинуваченому було визначено іспитовий строк 1 (один) рік.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана суспільним та державним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експерта в сумі 3565,6 гривень, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 369, 370-371, 373-374, 469, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 липня 2025 року між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000873 від 29.07.2025 року.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів, в сумі 3565,6 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через цей суд в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_9