Справа № 638/1839/25
Провадження № 1-кс/638/2230/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні N?0000704 від 12 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2022 року президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 05:00 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати спеціальну військову операцію в Україні.

У подальшому збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і зс рф, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами зс та інших військових формувань рф здійснено вторгнення на територію суверенної держави України.

Таким чином, 24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом президента російська федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи збройні сили рф та федеральну службу військ національної гвардії російської федерації.

Так, одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо збройного нападу на державу Україна стало здійснення вторгнення найбільш підготовлених та мобільних підрозділів зс рф, у тому числі спеціального призначення, на територію держави Україна для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового виливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, підрозділів Національної гвардії України для перешкоджання їх законній діяльності Щодо відсічі збройної агресії рф, оборони України, захисту 1 суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави Україна 3 метою недопущення пересування військових підрозділів 3С України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії зс рф; пошкодження військових об?єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення та об?єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

24 лютого 2022 року указом Президента України N? 64/2022 у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому продовжено. Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що окупаційними військами рф з 07 березня 2022 року частково окуповано територію міста Ізюм Харківської області, а з 01 квітня 2022 року - окуповано місто повністю.

Відповідно до матеріалів журналу Є N?1462 від 12.11.2022 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, до ч/ч Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від СБУ, про те що в ході проведення стабілізаційних заходів було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в період окупації м. Ізюм та Ізюмського району, добровільно зайняв посаду директора КП Вохр «ЮГ», створеному на тимчасово окупованій території, а саме, працював директором КП Вохр «ЮГ», яке розташовувалося за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська 32, яке незаконно створене «військово-цивільною адміністрацією міста Ізюм та Ізюмського района» держави-агресора .

У період з 3-го травня 2022 року та до початку вересня, більш точний час встановити з об?єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24 лютого 2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення територій, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Ізюм Харківської області, діючи умисно, протиправно, достеменно знаючи, що співробітники Ізюмського РУП ГУНІ в Харківській області виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо його життєдіяльності, а окупаційні війська є незаконними і проводять свою діяльність на території України всупереч нормам чинного законодавства України та міжнародних договорів при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, під час воєнного стану, маючи злочинний умисел на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, добровільно зайняв посаду «директора» новоствореного комунального підприємства - КП Вохр «ЮГ», розташованого за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська, 32, а саме: на зазначеній посаді ОСОБА_5 , мав в підпорядкуванні працівників комунального підприємства, керував їх діями, видавав вказівки на формування наказів про призначення на посади працівників підприємства, списків співробітників, бланків різного типу, збирав та проводив наради співробітників КП Вохр «ЮГ», а також приймав участь у нарадах в окупаційній військово-цивільній адміністрації держави-агресора, за адресою: Харківська область, місто Ізюм, площа Центральна, буд. 1.

12 грудня 2024 року слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Ізюм, Харківської області, українцю, громадянину україни, одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

12 грудня 2024 року, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру з використанням засобів масової інформації, а саме в газеті «Урядовий кур?єр» та на сайті Генеральної прокуратури України. На даний час будь-який зв?язок із підозрюваним ОСОБА_5 відсутній.

Обгрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та документами, протоколом огляду документів; постановою про визнання речовими доказами.

В порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області направлено доручення на встановлення місцезнаходження та забезпечення явки ОСОБА_5 для проведення з ним слідчих дій, обрання запобіжного заходу, однак, згідно рапортів працівників СКІІ Ізюмського РУП ГУНІ в Харківській області, останній від 28.07.2025 року забезпечити його явку не надалось можливим у зв?язку з тим, що останній перебуває на території російської федерації.

Також вжитими додатковими заходами встановити точне місцезнаходження ОСОБА_5 , для проведення з ним слідчих дій, обрання запобіжного заходу, забезпечити його явку не надалось можливим у зв?язку з тим, що точне місцезнаходження останнього невідоме.

28 липня 2025 року було отримано відповідь на запит від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, в якому відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.01.2022 по 29.07.2025 (станом на 15:50) в базі даних не виявлено.

23 січня 2025 року у зв?язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , не встановлено, останній ухиляється від явки до органу досудового розслідування, було винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в розшук.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Під час досудового розслідування встановлено, що вище перелічені ризики обґрунтовані та наявні, оскільки:

По-перше, наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того достовірно відомо, що ОСОБА_5 співпрацює з окупаційною владою рф, це свідчить про те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду не лише на території України, а й на території російської федерації, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

По-друге, зважаючи, що причетність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується у тому числі і показами свідків, і, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваний ОСОБА_5 фактично мешкав у АДРЕСА_1 , може мати інформацію щодо фактичного місця мешкання та місця перебування свідків та їх родичів, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив в тому числі за допомогою збройних формувань рф з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

По-третє, враховуючи обставини інкримінованого злочину, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування с достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об?єктивно наявні.

Слідчим за погодженням з прокурором у даному кримінальному провадженні на адресу Шевченківського районного суду м. Харкова 01 серпня 2025 року направлено клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

В провадженні Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000704 від 12.11.2022, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

12.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

За повідомленням Державної прикордонної служби України, інформації щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_5 в базі даних не виявлено.

23.12.2024 підозрюваного ОСОБА_5 постановою слідчого оголошено в розшук.

Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що :1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно ч. 1, 2 ст. 187 КПК України слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги необхідність доставки підозрюваного, який ухиляється від органів досудового розслідування (п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України), у судове засідання для вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу і вжитими заходами його фактичне перебування не встановлено, з урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 189-191 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставки для участі в розгляді клопотання Шевченківським районним судом м. Харкова про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали один рік.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законної сили з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1