справа № 991/3325/25
провадження №11-сс/991/302/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2025 року про відмову в задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Висновки щодо відмови у задоволенні скарги мотивовані тим, що слідчим суддею не встановлено будь-яких об`єктивних та суб`єктивних ознак складу корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК, тому скаржником не доведено обов`язок посадових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення та як наслідок бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за наслідками надходження заяви про кримінальні правопорушення, відсутня.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, за вимогами якої просив суд ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати службових осіб НАБУ, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, невідкладно внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за повідомленням адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 від 15 квітня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення та надати відповідний витяг з ЄРДР.

В обґрунтування апеляційної скарги представник посилався на наступні доводи.

Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 15 квітня 2025 року відповідало всім положенням ст.214 КПК, проте ані НАБУ, ні слідчий суддя не надали належної оцінки викладеним в ньому фактам щодо вчинення кримінального правопорушення Головою та заступниками Голови Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Слідчим суддею також порушено дискреційний баланс, оскільки фактично замість слідчого (детектива) ним вирішено питання наявності/відсутності складу кримінального правопорушення заміть того, щоб перевірити чи допущено/не допущено бездіяльність уповноваженої службової особи НАБУ, яка має відповідні повноваження вести відомості до ЄРДР, за наслідком опрацювання вказаного вище повідомлення. Наявність або відсутність події кримінального правопорушення та складу злочину в діях особи може бути встановлено лише в ході проведення досудового розслідування згідно з КПК.

На переконання представника, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним визначених КПК дій, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.

Позиції учасників судового провадження.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні подану апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з зазначених у ній підстав.

ОСОБА_5 , прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду у судове засідання не з`явилися, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомили.

Ураховуючи зазначене і те, що КПК не передбачає вимог щодо обов`язкової участі сторін у судовому розгляді апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, приймаючи до уваги значно скорочені у порівнянні із загальним порядком строки апеляційного перегляду таких ухвал (ч.2 ст.422 КПК), враховуючи позицію представника ОСОБА_5 , колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК вважала за можливе провести апеляційний розгляд за її відсутності та відсутності прокурора.

Мотиви суду.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.9 КПК визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що 04 квітня 2025 року ОСОБА_5 на адресу НАБУ направила повідомлення від 31 березня 2025 року про вчинення посадовими особами Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА, Агентство) кримінального правопорушення. Однак, станом на 15 квітня 2025 року (через 7 днів з моменту подання зазначеного повідомлення) відомостей про зазначене в повідомленні про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесено не було, відповідно і витягу з ЄРДР ні ОСОБА_5 , ані Адвокатське об`єднання «Старокиївське», ані представник - адвокат ОСОБА_7 , у зв`язку з чим адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У вказаному повідомленні ОСОБА_5 зазначала, що вона є законним власником коштів в сумі 1 023 973,98 доларів США, на які 10 вересня 2023 року Галицьким районним судом м. Львова по справі №461/3230/22 накладено арешт та зазначено про їх передачу АРМА. В подальшому, 06 березня 2024 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення про скасування цього арешту, скасовано також передачу вказаних грошових коштів АРМА. 18 листопада 2024 року на адресу АРМА ОСОБА_5 спрямовано заяву про необхідність виконання ухвали суду від 06 березня 2024 року та перерахування належних їй коштів за відповідними банківськими реквізитами. Оскільки станом на час звернення ОСОБА_5 до НАБУ АРМА проігнорувала вимогу повернути належні ОСОБА_5 грошові кошти, тому заявниця просила прийняти заяву про вчинення Головою АРМА та її заступниками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК, а саме заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненого організованою групою, що спричинило шкоду в особливо великому розмірі, визнати її потерпілою та повідомити про результати розгляду її заяви.

Відмовляючи в задоволенні поданої скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що як заявник ОСОБА_5 у заяві до НАБУ, так і скаржник ОСОБА_7 у скарзі слідчому судді, не навели ознак реального привласнення, розтрати або заволодіння її майном шляхом зловживання службовим становищем, вбачаючи ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК, виключно у тому, що є «обґрунтовані припущення про можливий корупційний інтерес керівника АРМА та її заступників у неповерненні належних ОСОБА_5 коштів», у зв`язку з чим остання спрямувала до НАБУ заяву про злочин від 31 березня 2025 року. Таким чином, заявник і скаржник, хоч і заявляли про вчинення корупційного кримінального правопорушення, однак не навели будь-яких переконливих аргументів, які б у своїй сукупності переконували б щодо реального існування ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК, тому викладені в скарзі доводи скаржника не потребують перевірки засобами кримінального процесу, й відтак такі відомості не повинні вноситися до ЄРДР.

При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 22 квітня 2025 року щодо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, при цьому, оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, враховує наступне.

Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР (ч.2 ст.214 КПК).

Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

За правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Колегія суддів також ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано зазначено,що наведені у скарзі і заяві про вчинення кримінального правопорушення, судом не встановлено будь-яких об`єктивних та суб`єктивних ознак складу корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК, тому скаржником не доведено обов`язок посадових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення.

За наведеного, на переконання колегії суддів, бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому ст.303 КПК, в даному випадку не встановлена, про що також зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, відомості за заявою про вчинені кримінальні правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР уповноваженими особами НАБУ, оскільки зазначені у матеріалах скарги обставини не свідчать про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, описані в скарзі факти не потребують перевірки засобами кримінального процесу, тому прийняте слідчим суддею рішення є правильним по суті.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3