Дата документу 21.08.2025 Справа № 314/1940/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/888/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/1940/24 Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

21 серпня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 червня 2025 року про направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 червня 2025 року задоволено подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30 липня 2024 року вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч.2 ст.286 КК, та направлено його для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Не погодившись з вказаною ухвалою, 08 серпня 2025 року поза межами строку на апеляційне оскарження, захисник засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали від 26 червня 2025 року, мотивоване тим, що засудженим було подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 липня 2025 року було повернуто у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження і відсутністю заяви про його поновлення. Про повернення апеляційної скарги засудженому сторона захисту не була вчасно повідомлена, отримати відповідну інформацію вдалося внаслідок ознайомлення з ухвалою в Єдиному державному реєстрі судових рішень. За цей час засудженого ОСОБА_7 було мобілізовано до лав ЗСУ, що ускладнило комунікацію та прийняття рішень по цій справі. Вважав, що пропуск строку на апеляційне оскарження ухвали суду було допущено з об`єктивних причин, які ніяк від засудженого не залежали.

Прокурор та засуджений ОСОБА_7 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, у зв`язку із чим у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного розгляду за відсутності прокурора та засудженого.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію захисника, який підтримав клопотання та просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали; перевіривши матеріали провадження та доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Положеннями п.2 ч.2 ст.395 КПК визначено, що апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

За приписами ч.2 ст.113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК, також міститься у ст.116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвала Шевченківського районного суду м.Запоріжжя про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , засудженого вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 липня 2024 року за ч.2 ст.286 КК, та направлення його для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі була постановлена 26 червня 2025 року. Під час розгляду кримінального провадження і під час проголошення судового рішення були присутні безпосередньо засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 , яким було роз`яснено суть судового рішення, порядок і строки апеляційного оскарження ухвали.

Відповідно до наявної в матеріалах провадження розписки, 30 червня 2025 року, в межах строку на апеляційне оскарження, захисником отримано копію ухвали у двох примірниках (а.п.30).

Зазначене свідчить про те, що захисник ОСОБА_6 достовірно знав про постановлення ухвали, разом з тим апеляційна скарга подана захисником засобами поштового зв`язку лише 08 серпня 2025 року (більш ніж через місяць! після отримання ним копії оскаржуваної ухвали) (а.п.55).

Матеріали провадження засвідчують, що у визначений кримінальним процесуальним законодавством строк раніше захисник з апеляційною скаргою не звертався.

Причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду саме захисником у клопотанні про поновлення строку не зазначено.

Захисник зі своїм процесуальним статусом є самостійним учасником судового провадження, за результатами якого він, будучи учасником такого провадження, від свого імені вправі у визначений процесуальним законом строк оскаржувати судове рішення. Разом з тим, виходячи із системного аналізу норм кримінального процесуального закону права захисника є похідними від прав особи, захист якої він здійснює. Відтак захисник вправі звертатись до суду з апеляційною скаргою які від імені свого підзахисного, так і в інтересах такої особи, що не є тотожнім.

Судова колегія відмічає, що захисником ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу саме від свого імені. Ним ставиться питання про поновлення саме йому строку на подачу його ж апеляційної скарги. Від імені засудженого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 26 червня 2025 року захисником не подавалось.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що в клопотанні захисника ОСОБА_6 не наведено обґрунтованих даних на підтвердження того, що саме він пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, які були б підставою для його поновлення, а тому строк на подачу апеляційної скарги поновлений бути не може.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

З огляду на викладене, захисник ОСОБА_6 пропустив строк апеляційного оскарження ухвали суду без поважних на те причин, підстав для його поновлення колегією суддів не встановлено, а тому захиснику слід відмовити у поновленні строку апеляційного оскарження та повернути апеляційну скаргу.

Керуючись п.4 ч.3 ст.399 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 червня 2025 року про направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу повернути захиснику ОСОБА_6 , надіславши також копію даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4