Справа №760/5687/20 1-кс/760/2380/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 , яка виразилася у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000347 від 06.05.2019р, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що 20.12.2019р. на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2019р. No760/33518/19 в квартирі ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого було вилучено речі та документи, в тому числі ноутбук білого кольору ASUS (Model X542U) X542 UQ-DM047T, CM-5 F3 15105-0421F 1000, що зафіксовано в протоколі обшуку.

Слідчий звертався до слідчого судді із відповідним клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, яке не було зазначено в ухвалі Солом`янського районного суд м. Києва від 26.12.2019р. № 760/34665/19 суд повернув клопотання прокурору та було встановлено строк в 72 години для усунення недоліків.

Автора клопотання зазначає, що не отримував жодних рішень про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Для отримання свого майна ОСОБА_4 звертався до слідчого із відповідним клопотанням, яке було отримано слідчим 18.02.2020p. та проігнороване.

У зв`язку з чим автор скарги просить зобов`язати слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 ноутбук білого кольору ASUS (Model X542U) X542 UQ-DM047T, CM-5 F3 15105-0421F 1000.

20.03.2020 року від представника володільця майна надійшло клопотання в якому вона просить проводи розгляд скарги за її відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.

Представник ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області в судове засідання не в`явився будучи належним чином повідомлений.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги у відсутності представника володільця майна та представника органу досудового розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до частини 2 статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000347 від 06.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України.

20.12.2019р. на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2019р. No760/33518/19 в квартирі ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого було вилучено речі та документи, в тому числі ноутбук білого кольору ASUS (Model X542U) X542 UQ-DM047T, CM-5 F3 15105-0421F 1000.

Частиною 6 статті 22 КПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ч. 7 ст. 236 КПК України передбачає, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Законодавцем визначено, що тимчасово вилученим майном під час обшуку є майно, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу.

Крім того, слідчим суддею враховуються висновки, наведені у постанові ККС ВС від 23 січня 2020 року у справі № 457/1485/13-к, відповідно до яких КПК України не передбачає необхідність накладення арешту на речі та документи, дозвіл на відшукання яких прямо надано в ухвалі на проведення обшуку.

Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2019р. № 760/33518/19, було прямо надано дозвіл на вилучення оригіналів документів транзитно-конвертаційної групи, а саме установчі документи підприємств з наявними ознаками «фіктивності», зокрема: ТОВ "ІНТЕРБЛЕК" (), ТОВ "ВЕКОН ТРЕЙД" (), ТОВ "ОРБИТА ТРАНС" (), ТОВ "АЛЬМА-СНАБ" () у тому числі: електронно-обчислювальної техніки, програмного забезпечення та електронних носіїв інформації, зовнішні носії інформації, які містять відомості про фінансово-господарські операції та мають значення для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні і можуть містити сліди або інші ознаки злочинної діяльності та будуть використані як докази у кримінальному провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 169, 173, 236, 303-307, 309, 369-372, 533, 534 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 , яка виразилася у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000347 від 06.05.2019р - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1