Провадження №1-кп/761/3465/2025
В И Р О К

іменем України

08 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0001814, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирча Київської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, 12 травня 2025 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на території підземного паркінгу, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Ірининська, буд. 5/24, звернув свою увагу на автомобіль марки «Alfa Romeo», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому помітив відчинене переднє пасажирське вікно та в відкритому підлокітнику чохол з-під окулярів.

В подальшому, 12 травня 2025 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, тобто в умовах воєнного стану, який діє на території України, ОСОБА_6 , діючи таємно, шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля марки «Alfa Romeo», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки з підлокітника викрав чохол з-під окулярів, в якому знаходились сонцезахисні окуляри марки «Rigards RG1199CU», вартістю 23355 гривен 11 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 з вищевказаним таємно викраденим чужим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, вищезазначеними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Так, ОСОБА_3 суду надав показання про те, що 12 травня 2025 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи на паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Ірининська, буд. 5/24, побачив відчинене вікно автомобіля та з відкритого підлокітника зазначеного транспортного засобу викрав чохол з окулярами.

Разом з тим, ОСОБА_3 зазначену в обвинувальному акті вартість викраденого майна підтвердив та вказав, що щиро покаявся у вчиненому.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні зауважив, що не має до обвинуваченого вимог матеріального характеру та просив призначити останньому мінімальне покарання.

Так відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі, не оспорюють їх та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , показання якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні матеріали, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що слід кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжкого злочину, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання.

Зокрема, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Так, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, якщо останній протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Так, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Таким чином, суд вважає, що сума процесуальних витрат в даному кримінальному провадженні становить 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-25/30681-ТВ від 20.05.2025 року.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2025 року (справа №761/20267/25, провадження №1-кс/761/13815/2025), на речові докази, а саме: чохол чорного кольору з надписом «RIGARDS»; серветку сірого кольору з надписом «RIGARDS»; сонцезахисні окуляри з написами на лівій дужці «RIGARDS», «RG1199CU», «39 29 140, «FC115», та з написами на правій дужці «COOPER+TITANIUM», «fabrique a la main».

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-25/30681-ТВ від 20.05.2025 року у сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 21 травня 2025 року (справа №761/20267/25, провадження №1-кс/761/13815/2025), на речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: чохол чорного кольору з надписом «RIGARDS»; серветку сірого кольору з надписом «RIGARDS»; сонцезахисні окуляри з написами на лівій дужці «RIGARDS», «RG1199CU», «39 29 140, «FC115», з написами на правій дужці «COOPER+TITANIUM», «fabrique a la main» та повернути їх потерпілому ОСОБА_5 .

Речові докази у даному кримінальному провадженню, а саме копії скріншотів замовлення та сплати окулярів марки «RIGARDS» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України оскарженню не підлягає. В іншій частині може бути оскаржено учасниками процесу протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції до Шевченківського районного суду м. Києва.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_1