ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №505/23/25

Провадження №1-кп/505/578/2025

30.06.2025 року Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000373 від 04.05.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, працюючого по найму, військовозобов`язаного, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не маючого судимості,

- обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в період часу з 21.11.2023 по 16.04.2024, безпідставно, умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань останньої.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , провокував словесні конфлікти, під час яких діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи діяти саме таким чином, вчиняв відносно цивільної дружини ОСОБА_4 , з якою спільно проживав, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, психологічне насильство у вигляді словесних образ, криків на нього, погроз, яке супроводжувалось приниженням її гідності, залякування, що призвело до зміни в емоційному стані, індивідуально- психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчинення відносно неї систематичного домашнього насильства.

Зокрема, 21.11.2023 року о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався на адресу цивільної дружини ОСОБА_4 грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Крім цього, 08.12.2023 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався в адресу своєї цивільної дружини ОСОБА_4 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

За вказаними фактами ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП (постановами Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.01.2024 та від 10.03.2024).

Таким чином, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні двох адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства стосовно своєї цивільної дружини ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні двох адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства стосовно своєї співмешканки - ОСОБА_4 , що свідчить про систематичність його дій.

Незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, 16.04.2024, близько 17 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , продовжив вчиняти щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 , умисні дії психологічного насильства, що виразились у словесних образах нецензурною лайкою, криках, погрозах, які супроводжувались приниженням її гідності та залякуванням, що призвело до змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчинення відносно неї систематичного домашнього насильства. Своїми умисними систематичними протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій психологічних страждань, що призвели до погіршення стану її життя.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив обставини вказані в обвинувальному акті. Суду показав, що він проходив військову службу та отримав поранення приїхав з госпіталя додому за адресою: АДРЕСА_2 . Пояснив, що вдома не проживав тривалий час, так як був мобілізований. Підтвердив, що дійсно приходив осінню 2023 року і весною 2024 року додому до потерпілої ОСОБА_4 , з якою раніше співмешкав та вчиняв з нею сварки на ґрунті того, що вона його виписала з будинку і йому не має де жити. Постановою суду він був оштрафваний за те, що скандалив із співмешканкою ОСОБА_4 . У скоєному щиро кається та просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_5 її колишній співмешканець, з яким вона на даний час разом не проживає. На протязі 2023 2024 року до неї приходив обвинувачений ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння та вчиняв сварки і ображав нецензурною лайкою, кричав, погрожував. Оскільки в неї вдома були онуки, вона боялась дій ОСОБА_5 та викликала працівників поліції. На даний час вона не має до обвинуваченого жодних претензій та зазначила що взагалі він добра людина.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Учасники судового провадження в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

В зв`язку з повним визнанням ОСОБА_5 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а тому визнання обвинуваченим винуватості є цілком виправданим.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні зазначеного судом діяння, і суд його умисні дії кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення, психологічного насильства, щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Також, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, те, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, щиро розкаюється у вчиненому, його поведінку під час та після вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілої та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду із обмежувальними заходами, передбаченими пунктом 5 частини першої статті 91-1 КК України, а також з обов`язками, передбаченими ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, відповідно до якого суд, на основі оцінки ряду вказаних вище загальних і спеціальних критеріїв, зазначених у законі, визначає особі, яка вчинила злочин, справедливу міру покарання, спрямовану на досягнення цілей виправлення засудженого і приватної превенції.

Окрім цього, за правилами ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, суд застосовує до обвинуваченого обмежувальний захід, відповідно до якого покладає на останнього обов`язок пройти програму для кривдників (п.5).

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 395, 532, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2(два) роки.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду щодо ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», строком на 1 (один) місяць.

Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Подільському міськрайонному суді Одеської області.

Суддя ОСОБА_6