Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/340/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/7169/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 11 липня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання арешт майна в межах кримінального провадження №0001823 від 09.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001823 від 09.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, в якому просив накласти арешт на майно вилучено в ході проведення огляду 09.07.2025 за адресою: м.Кропивницький, вул. Автолюбителів 7, а саме:

транспортний засіб ГАЗ 33021, білого кольору, рік випуску 2000, днз НОМЕР_1 , власником якого є гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактичним користувачем гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ключі від вказаного транспортного засобу;

паперові коробки (тетрапаки) в кількості 200 штук та полімерні пляшки в кількості 40 штук, з рідиною невідомого походження з різким запахом спирту, що схоже на алкогольні напої, без відповідних дозвільних документів, що зберігаються в вантажному відсіку транспортного засобу ГАЗ 33021, білого кольору, рік випуску 2000, днз НОМЕР_1 .

За наслідком розгляду вказаного клопотання, ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 11 липня 2025 року у задоволенні зазначеного клопотання слідчого - відмовлено.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що до матеріалів клопотання не долучено постанови про визнання вилучених речей речовими доказами, а також доказів, що перевозилися алкогольні напої.

Крім того, слідчим суддею зазначено, що ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 11.07.2025 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Кропивницький РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про проведення огляду в межах даного кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю у слідчого підстав для його проведення без попереднього отримання дозволу слідчого судді на його проведення.

А тому за вказаних обставин клопотання не підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як слідує із змісту поданого клопотання у ньому наявні всі обставини, які вимагає КПК України до клопотання, поданого з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Так підставою звернення із клопотання про арешт є наявність статусу речового доказу вилучених предметів.

Слідчим та прокурором, при підготовці та поданні клопотання про арешт майна, дотримано всіх вищевикладених норм КПК України.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність лише якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу.

У даному ж випадку підставами накладення арешту є п. п. 1,2 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того, прокурор зауважує, що на стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження є зібрання доказів та встановлення обставин, які підлягають доказуванню й викладаються у таких процесуальних документах як повідомлення про підозру та обвинувальний акт або постанова про закриття кримінального провадження, а тому така вимога слідчого судді суперечить положенням чинного законодавства.

Підстави для прийняття слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні клопотання про арешт передбачені ч. 1 ст. ст. 173 КПК України.

Системний аналіз кримінального - процесуального закону вказує на те, що слідчий суддя не може відмовити у задоволенні клопотання про арешт лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, або не доведе, що арешт майна є необхідним для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У разі якщо вказані обставини доведено та клопотання підлягає задоволенню, слідчий суддя, з врахуванням обставин, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України має застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурор зазначає, що предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України є незаконно виготовлені спирт етиловий, спиртові дистиляти, алкогольні напої. Об`єктивну сторону, разом з іншими діями, створює також транспортування вищевказаних предметів. Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.07.2025 з вищевказаного автомобіля вилучено рідини з характерним запахом алкоголю, тому є всі підстави вважати, що вказані транспортний засіб та вилучені предмети є речовими доказами та підлягають арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора у підтримку апеляційних вимог, дослідивши матеріали судового провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні кримінальних правопорушень.

Заходами ж процесуального примусу, пов`язаними із обмеженням особистих або майнових прав особи, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, до яких, зокрема, віднесено арешт майна (абз.1 п.7 ч.2 ст.131 КПК України).

За змістом приписів ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

На підставі ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За ч.1 ст.204 КК України передбачено відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні СВ Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001823 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 09.07.2025 в ході відпрацювання мобілізаційних заходів спільно з ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: м. Кропивницький, вул. Автолюбителів 7 було зупинено транспортний засіб ГАЗ 33021, білого кольору, днз НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та у подальшому в ході перевірки, в вантажному відсіку вказаного транспортного засобу виявлено, що вищезазначеною особою здійснювалось перевезення в тетрапаках та пляшках невідомої рідини, що схожа на алкогольні напої, а саме горілку в загальній кількості 200 тетрапаків та 40 пляшок. В ході спілкування з гр. ОСОБА_9 , останній жодних дозвільних документів на вказаний товар не надав.

За письмовою згодою ОСОБА_9 (заява а.с. 8), 09.07.2025 працівниками ВРОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградські області здійснено огляд вищезазначеного транспортного засобу ГАЗ 33021, білого кольору, днз НОМЕР_1 за адресою: м.Кропивницький, вул. Автолюбителів 7, який на момент його зупинення працівниками поліції знаходився під керування гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у подальшому в вантажному відсіку виявлено паперові коробки (тетрапаки) в кількості 200 штук та полімерні пляшки в кількості 40 штук, з рідиною невідомого походження з різким запахом спирту, що схоже на алкогольні напої.

В ході проведення вищезазначеного огляду, слідчим було опломбовано вантажний відсік транспортного засобу ГАЗ 33021, білого кольору, днз НОМЕР_1 , бірками G17-0279146, G17-0279147, разом з вищезазначеним вмістом, тобто паперові коробки (тетрапаки) в кількості 200 штук та полімерні пляшки в кількості 40 штук, з рідиною невідомого походження з різким запахом спирту, що схоже на алкогольні напої.

За даним фактом 09.07.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001823 за ч. 1 ст. 204 КК України.

З огляду на викладене слідчий просить накласти транспортний засіб ГАЗ 33021, білого кольору, рік випуску 2000, днз НОМЕР_1 , власником якого є гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактичним користувачем гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ключи від вказаного транспортного засобу; паперові коробки (тетрапаки) в кількості 200 штук та полімерні пляшки в кількості 40 штук, з рідиною невідомого походження з різким запахом спирту, що схоже на алкогольні напої, без відповідних дозвільних документів, що зберігаються в вантажному відсіку транспортного засобу ГАЗ 33021, білого кольору, рік випуску 2000, днз НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язковою частиною складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, в частині транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, є транспортування з метою збуту саме незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Акцизна марка - спеціальний знак, що ним маркують підакцизні товари (алкогольні напої та тютюнові вироби) і наявність якого підтверджує сплату акцизного збору, легальність ввезення та право реалізації цих виробів на території держави.

Тобто, наявність акцизної марки на алкогольних напоях підтверджує легальне, законне походження такого товару. Перевезення алкогольних напоїв повинно бути засвідчено належним чином оформленою товарно-транспортною накладною встановленого зразка форми № 1-ТН/алкогольні напої/. Відповідальності за перевезення алкогольних напоїв без належно оформленої ТТП чинним Кримінальним Кодексом України, та зокрема ст. 204 КК України, не передбачено, такі дії є порушенням бухгалтерського обліку, чи відповідних норм Податкового Кодексу України.

Законом України від 30.11.2021 р. №1914 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» з 1 січня 2022 року передбачено розширення переліку товарів, які не підлягають маркуванню марками акцизного податку - тестовими зразками алкогольних напоїв та натуральними винами, без додавання спирту, міцність яких не перевищує 15%. Йдеться, зокрема, про звичайні (неігристі) вина та зброджені напої, фактична міцність яких вище 1,2% об`ємних одиниць етилового спирту, але не вище за 15%. За умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має ферментне походження.

Встановлення наявності мети збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, чи є вилучена рідина алкогольним напоєм, її міцність та походження (виготовлення) є завданням та метою досудового розслідування, та встановити зазначені обставини без проведення відповідних експертиз та інших відповідних слідчих дій на даному етапі досудового розслідування не можливо.

Таким чином, матеріали клопотання містять достатні дані щодо відсутності акцизних марок на вилучених 09.07.2025 в ході проведення огляду зазначеного автомобіля коробки (тетрапаки) в кількості 200 штук та полімерні пляшки в кількості 40 штук, з рідиною невідомого походження з різким запахом спирту, в яких знаходилась рідина з різким запахом спирту, невідомого походження та міцності без акцизного збору, тому зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, є необхідність його арешту з метою його збереження для проведення відповідних експертиз.

Згідно ч.10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стандарт доказування під час розгляду слідчим суддею питання про арешт майна з метою збереження речових доказів є меншими ніж для повідомлення особі про підозру, висунення обвинувачення і тим більше доведеності обвинувачення в суді. Мета арешту майна є забезпечення дієвості кримінального провадження та полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для вилучення майна та його арешту.

На даному етапі досудового розслідування дізнавач, слідчий або прокурор не зобов`язані мати докази, достатні для повідомлення про підозру або пред`явлення обвинувачення, оскільки це завдання наступних етапів досудового розслідування.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин і прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК, власники або законні володільці цього майна наділені правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК, питання про скасування накладеного арешту.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане в клопотанні майно може містити інформацію щодо розслідуваного злочину, існує необхідність проведення низки слідчих та інших процесуальних дій, зокрема експертних досліджень для встановлення вмісту паперових коробкок (тетрапаки) в кількості 200 штук та полімерні пляшки в кількості 40 штук, з рідиною невідомого походження з різким запахом спирту, які перевозились за допомогою автомобіля ГАЗ 33021, білого кольору, рік випуску 2000, днз НОМЕР_1 , та встановлення інших обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є незаконним та таким, що не ґрунтується на матеріалах провадження, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 11 липня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання арешт майна в межах кримінального провадження №0001823 від 09.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України - скасувати.

Клопотання слідчого Кропивницький РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001823 від 09.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно:

- транспортний засіб ГАЗ 33021, білого кольору, рік випуску 2000, днз НОМЕР_1 , власником якого є гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактичним користувачем гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ключи від вказаного транспортного засобу із забороною користування та розпорядження цим майном;

- паперові коробки (тетрапаки) в кількості 200 штук та полімерні пляшки в кількості 40 штук, з рідиною невідомого походження з різким запахом спирту, що схоже на алкогольні напої, без відповідних дозвільних документів, фактичним користувачем яких є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що зберігаються в вантажному відсіку транспортного засобу ГАЗ 33021, білого кольору, рік випуску 2000, днз НОМЕР_3 , з метою забезпечення збереження речових доказів, із забороною користування та розпорядження цим майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4