Справа № 605/368/25
ВИРОК

Іменем України

18 вересня 2025 рокум.Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 05 серпня 2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Литвинів Бережанського району Тернопільської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працездатна, не працевлаштована, не одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частинами 1,3 статті 357 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2025 року близько 14 години 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , йшла вулицею поруч промислового магазину ФОП ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 , де на дерев`яному прилавку, що знаходився на тротуарі поруч вказаного вище магазину, побачила чоловічу сумочку в якій знаходилися грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 100 (сто) доларів США. В той час, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_3 у вищезазначений час та місці, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії носять таємний характер, наблизилась до вказаного прилавку, після чого шляхом вільного доступу таємно викрала сумочку ОСОБА_5 , що не становить для потерпілого матеріальної цінності у якій зберігались грошові кошти в розмірі однієї купюри номіналом 100 (сто) доларів США, що у перерахунку за курсом Національного банку України становить 4179,00 (чотири тисячі сто сімдесят дев`ять) гривень.

Сумочку із грошовими коштами ОСОБА_3 заховала під верхній одяг у який була одягнена та покинула місце вчинення злочину, тим самим отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 4179,00 (чотири тисячі сто сімдесят дев`ять) гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному.

Також, 05 серпня 2025 року близько 14 години 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , йшла вулицею поруч промислового магазину ФОП ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 , де на дерев`яному прилавку, що знаходився на тротуарі поруч вказаного вище магазину, побачила чоловічу сумочку в якій знаходилася банківська картка АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 ОСОБА_5 . У той час, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_3 у вищевказаний час та місці, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, діючи протиправно, з прямим умислом, переконавшись що її дії мають таємний характер, наблизилась до вказаного прилавку, після чого шляхом вільного доступу таємно викрала сумочку ОСОБА_5 , що не становить для потерпілого матеріальної цінності, у якій знаходилася банківська картка для обслуговування банківського карткового рахунку АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , з безконтактною технологією проведення платежів, яка є різновидом офіційних документів, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу.

Сумочку із банківською карткою ОСОБА_5 , ОСОБА_3 заховала під верхній одяг у який була одягнена та покинула місце вчинення злочину, тим самим отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 357 КК України.

Також, 05 серпня 2025 року близько 14 години 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , йшла вулицею поруч промислового магазину ФОП ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 , де на дерев`яному прилавку, що знаходився на тротуарі поруч вказаного вище магазину, побачила чоловічу сумочку в якій знаходився паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 . В той час, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_3 у вищевказаний час та місці, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, діючи протиправно, з прямим умислом, переконавшись що її дії мають таємний характер, наблизилась до вказаного прилавку, з якого шляхом вільного доступу таємно викрала сумочку ОСОБА_5 , що не становить для потерпілого матеріальної цінності, у якій знаходився паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , який є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати держателя цього спеціального засобу, після чого покинула місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим незаконно заволоділа паспортом громадянина України.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як незаконне заволодіння паспортом, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 357 КК України.

Разом з обвинувальним актом, 29.08.2025 до суду подана угода про визнання винуватості від 28.09.2025 року укладена між прокурором Підгаєцького відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 на підставі статтей 468, 469, 472 КПК України.

За цією угодою ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за частиною 4 статті 185, частинами 1,3 статті 357 КК України погоджено міру покарання на піставі статті 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди. Разом з угодою подано заяву потерпілого ОСОБА_5 , згідно з якої він не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_3 роз`яснено норми статтей 473, 474, 476 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 , зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та на підставі статті 75 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку.

Обвинувачена ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення. Визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частинами 1,3 статті 357 КК України в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник ОСОБА_6 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості, повідомив, що завдана шкода йому відшкодована.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та захисника про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, потерпілого, який не заперечував, щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що необхідно затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Підгаєцького відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 , що така відповідає вимогам статті 472 КПК України.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за частиною 4 статті 185 КК України за ознаками, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану, за частиною 1 статті 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, за частиною 3 статті 357 КК України як незаконне заволодіння паспортом.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтям 468-470, 472 КПК України, правовій кваліфікації кримінального правопорушення щодо узгодженого покарання.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачена реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частиною 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачена розкаялася у вчиненому, відшкодувала завдану шкоду.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості від 28.08.2025 року укладеної між прокурором Підгаєцького відділу Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 немає.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою.

У відповідності до статті 66 КК України в якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

У відповідності до статті 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Крім того, беручи до уваги критичне ставлення обвинуваченої до вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, відшкодування майнової шкоди, суд дійшов висновку про те, що перевиховання та виправлення винної можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Процесуальні витрати - відсутні.

Запобіжний захід, обраний на підставі ухвали Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.08.2025 року у виді особистого зобов`язання залишити ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 472, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.08.2025 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 05 серпня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частинами 1,3 статті 357 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частинами 1,3 статті 357 КК України та призначити їй покарання

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.астиною 3 статті 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід обраний на підставі ухвали Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.08.2025 року у виді особистого зобов`язання залишити ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ, визнаний постановою про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів справи від 12.08.2025, а саме: Чоловіча чорна сумочка «Jingpin», яка поміщена у сейф-пакеті SUD2064976 та згідно з квитанцією передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 01.07.2014, виданий Бережанським РС УДМС України в Тернопільській області, повернуто під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , банківська картка для виплат АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , повернуто під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_5 ; одна купюра номіналом 100 (сто) доларів США, серії KB57779705I повернута під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ, визнаний постановою про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів справи від 14.08.2025, а саме: Відеозапис із камери відео спостереження з салону краси та візажу ФОП ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_3 , який записано на оптичний диск «DVD-R» із надписом MFP688BL_18073204, зберігається при матеріалах вказаного кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1