ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1513/25 Справа № 216/2507/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5

власника майна: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально Міського районного суду Дніпропетровської області від 23.07.2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000866 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою слідчого судді Центрально Міського районного суду Дніпропетровської області від 23.07.2025 року, частково задоволено клопотання прокурора клопотання прокурора про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000866 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий суддя мотив своє рішення тим, що вилучені в ході обшуку речі, можуть мати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також в своєму рішенні слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не надано переконливих доводів, що мобільний телефон iPhone 10 білого кольору imei: НОМЕР_1 в чохлі прозорого кольору відповідає критеріям зазначених у ст. 98 КПК України.

Доводи апеляційної скарги:

Із вказаним рішенням слідчого судді не погодився власник майна ОСОБА_6 та оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання прокурора та повернути майно вилучене в ході обшуку.

В обґрунтування свої вимог зазначає, що при розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя допустив порушення вимог ст. 172, ст. 173 КПК України, а саме розгляну клопотання про арешт майна з пропуском строків передбачених чинним КПК.

Власник майна зазначає, що слідчим суддею не встановлено правову підставу накладення арешту на майно.

Позиції сторін в суді :

Власники майна ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав зазначених в ній.

В судовому засіданні прокурор просив апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін

Висновки суду:

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку сторін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається із наданих матеріалів, до слідчого судді надійшло клопотання про накладення арешту на майно, яке обґрунтовано тим, що арешт зазначеного в клопотанні майна має значення для розгляду кримінального провадження, а саме для збереження його в якості доказів вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що у провадженні слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000866 від 09.04.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 09.04.2025 приблизно о 03:50 год. невстановлена особа, знаходячись біля будинку № 28 по вул. Степова в с. Вільне Лозуватської ОТГ м. Кривого Рогу, під час дії комендантської години, грубо порушила громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням спеціально пристосованого предмета, а саме кинула невстановлений предмет вибухової дії (попередньо, гранату) в бік паркану зазначеного домоволодіння. Внаслідок вибуху пошкоджено паркан у вигляді багаточисельних осколкових отворів різного діаметру та форми. Постраждалі особи відсутні. На час вибуху в будинку мешкає родина у складі 3-х осіб (чоловік- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - директор ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика», дружина- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заступник директора ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика», основний вид діяльності - установлення та монтаж машин і устаткування код КВЕД 33.20).

В даному злочині ОСОБА_9 підозрює чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , як вже на сьогодні відомо це ОСОБА_6 , який має будинок в с. Вільне Криворізького району.

При відпрацюванні місця події було встановлено, що у потерпілого ОСОБА_9 мається зовнішнє відео спостереження, при огляді якого встановлено, що невстановлена особа рухається на велосипеді по вулиці Степова с. Вільне Криворізького району починаючи з 02:30 год. 09.04.2025 по напрямку будинку мешкання потерпілих. Також було встановлено, що вибух стався о 03:50:10 год. 09.04.2025, після вибуху, невстановлена особа сіла на велосипед, який сховала за деревами та поїхала з місця скоєння злочину. На невідомому було одягнено: куртка чорного кольору, штани темно - зеленого кольору, шапка (кепка, капюшон) червоного кольору.

Працівниками поліції отримана інформація, щодо можливої причетності до вказаного злочину ОСОБА_6 , з яким у ОСОБА_9 виник конфлікт, щодо оплати будівельних робіт, які мав виконати ОСОБА_6 , але не виконав.

16 липня 2025 року слідчим суддею Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про надання дозволу на проведення обшуку на території дачного будинку та у приміщенні будинку

АДРЕСА_1 , у період часу, з 06:50 год. до 07:41 год. слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук будинку та її території за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено, та вилучено: мобільний телефон iPhone 8 білого кольору imеі: НОМЕР_2 з sim-картою НОМЕР_3 в чохліпрозорогокольору; мобільний телефон iPhone 10 білогокольоруimеі: НОМЕР_1 з sim-картою НОМЕР_4 в чохліпрозорогокольору; два велосипеда KoratecXvertHalconчорно-зелено-білогокольору.

Постановою слідчого від 17 липня 2025 року вищезазначене майно, яке було вилучено 17 липня 2025 року в ході обшуку, визнано речовими доказами.

18 липня 2025 року прокурором, скеровано до Центрально Міського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровськоїобластіклопотання про арешт майна.

Слідчим суддею вірно встановлено та зазначено, що стороною обвинувачення не надано переконливих доводів, мобільний телефон iPhone 10 білого кольору imеі: НОМЕР_1 з sim-картою НОМЕР_4 в чохлі прозорого кольору відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, отже в цій частині слідчим суддею правильно відмовлено в задоволенні клопотання.

Колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді, що враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, мобільний телефон iPhone 8 білого кольору imеі: НОМЕР_2 з sim-картою НОМЕР_3 в чохлі прозорого кольору; два велосипеда KoratecXvertHalcon чорно-зелено-білого кольору, можуть мати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Перевіривши матеріали судової справи колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України та частково задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою.

При апеляційному перегляді встановлено, що розгляд поданого клопотання відбувся поза межами строку, передбаченого діючим Кримінально процесуальним кодексом, оскількиклопотання прокурора про арешт майна звернено до суду 18 липня 2025 року, а ухвала слідчого суді датована 23 липня 2025 року .

Однак розгляд клопотання поза межами строків, хоча і є порушенням вимог КПК України, проте не може нівелювати доказове значення майна, що відповідає критеріям речового доказу, перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження, якими, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Надаючи оцінку зазначеним доводам апеляційної скарги про порушення строку розгляду клопотання про арешт майна, колегія суддів зазначає, що сплив процесуального строку для постановлення ухвали за результатами розгляду клопотання про арешт майна не припиняє обов`язку слідчого судді розглянути клопотання по суті.

Також колегія суддів звертає увагу, що підстави для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна чітко визначені у ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 173 КПК України, втім несвоєчасний розгляд клопотання не слугує підставою для відмови в задоволенні клопотання. Окрім того, не встановлено обставин, які б свідчили, що порушення вказаного строку завдало власнику майна суттєвих обмежень чи негативних наслідків, а тому колегія суддів вважає, що такі доводи не є підставою для відмови задоволенні клопотання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, а тому доводи апелянта, стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі адвокат також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально Міського районного суду Дніпропетровської області від 23.07.2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000866 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: