Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/4221/24

Провадження № 11-сс/4815/164/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 426-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000124,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2025 року задоволено клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 ,

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Станиця-Луганська Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 28 червня 2025 року, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить вказану ухвалу скасувати та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний час доби або застави.

На обґрунтування цих вимог зазначила, що стороною обвинувачення не доведено існування наведених у клопотанні ризиків - переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного, свідків, експерта, спеціаліста, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інше кримінальне правопорушення. Вказує, що ОСОБА_5 є діючим військовослужбовцем та у разі обрання менш суворого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде постійно перебувати під наглядом свого командування, що нівелює ризик переховуватися від суду. Оскільки до матеріалів справи не додано жодних доказів допиту свідків та немає заяв про тиск на свідків, то вважає, що ризику впливу на них відсутній. Окрім того після проведення службового розслідування минуло більше 14 місяців, ОСОБА_5 та свідки більше не дислокуються в одній військовій частині, що свідчить ще одним обґрунтуванням про відсутності даного ризику.

За час проведення досудового розслідування підозрюваний від здійснення процесуальних дій не відмовлявся, надавав свідчення, що підтверджує відсутність ризику перешкоджати кримінальному провадженню. Також ОСОБА_5 підозра у вчиненні будь-якого іншого злочину не повідомлялась, а тому відсутній ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Також зазначила, що підозрюваний є внутрішньо переміщеною особою, разом з дружиною та малолітньою дитиною орендують квартиру в АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психолога не перебуває, має проблеми зі здоров`ям, проте продовжує нести військову службу.

Вказавши на технічні проблеми при проведенні судового засідання в режимі відео конференції, захисник наголосила, що рішення суду не проголошувалося, та ОСОБА_5 було вручено лише резолютивну частину ухвали поза межами приміщення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як визначено ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За визначенням ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Як установлено слідчим суддею, Третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Рівне) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону розслідується кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2024 за №0000124.

28 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 426-1 КК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 426-1 КК України, а саме застосування військовою службовою особою насильства щодо підлеглого, вчиненого в умовах воєнного стану.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» дав визначення терміну «обґрунтована підозра», вказавши, що це означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На переконання колегії суддів, зібрані органом досудового розслідування докази, а саме повідомлення від начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення від 24.01.2024, протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 , висновок експерта № 85 від 06.01.2024 за результатом проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_10 , протоколи допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , висновок експерта № 33 від 26.07.2024 за результатом проведення комісійної судово-медичної експертизи, протокол огляду місця події, протоколи слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_11 , які долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу, на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, обґрунтовуючи своє рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_16 врахував ризики, наведені в клопотанні, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Перевіривши матеріали цієї справи та заслухавши сторони провадження, колегія суддів вважає такий висновок слідчого судді частково правильним.

Враховуючи що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, тому існує цілком обгрунтований ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування і суду.

Проте під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не було доведено «поза розумним сумнівом» наявності інших ризиків, заявлених у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

На думку колегії суддів при обранні найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею не враховано особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на своєму утриманні 3 дітей - ОСОБА_17 , який народився 2007 року, ОСОБА_17 - 2014, ОСОБА_18 2021. Підозрюваний разом з дружиною орендують квартиру за адресою АДРЕСА_2 , оскільки він є внутрішньо переміщеною особою.

Прокурор під час апеляційного розгляду, не зміг довести, що лише найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому ризику.

Згідно зі ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Колегія суддів зауважує, що прокурором не було надано доказів на підтвердження необхідності застосування до підозрюваного саме найбільш суворого виду запобіжного заходу та, відповідно, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зважаючи на вказані обставини, підозрюваному ОСОБА_17 слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного місця проживання, із встановленням відповідних процесуальних обов`язків. На переконання колегії суддів, саме такий вид запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування, буде достатнім для гарантування його належної процесуальної поведінки та запобігання як встановленому, так і гіпотетичним ризикам.

При цьому, як визначено ч.ч.4, 5 ст. 181 КПК, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

З огляду на викладене, колегія судді приходить висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 скасувати.

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Станиця-Луганська Луганської області, громадянина України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- прибувати до слідчого прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії ухвали та визначених у ній обов`язків встановити до 28 червня 2025 року.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Рівненське РУП ГУНП в Рівненській області.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3