Єд. унік. № 243/4664/25
Провадження № 1-кп/243/843/2025
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2025 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000287 від 15 березня 2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м.Слов`янська Донецької області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.03.2025 приблизно о 16-40 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ моделі 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вул.Г.Батюка, зі сторони вул.Вільна в напрямку вул.Паркова м.Слов`янська Краматорського району Донецької області, діючи в порушення п.18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з яким: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупиняється інший транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив безпечний рух, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів щодо відвернення дорожньо-транспортної пригоди, в районі опори ЛЕМ № 191 по вул.Г.Батюка, водій ОСОБА_5 скоїв наїзд передньою лівою частиною кузова керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перетинала проїзну частину по вул.Г.Батюка по пішохідному переходу, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля марки ВАЗ моделі 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини малогомілкової кістки ліворуч, відкритого перелому нігтьової фаланги І пальця правої кисті, забою м`яких тканин обличчя, гематоми правої щоки, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_5 п.18.4 Правил дорожнього руху України перебувало у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява, за змістом якої вона зазначає, що обвинувачений відшкодував їй спричинену шкоду. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого вона не має, просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Вказану заяву просить розглядати у її відсутність.

Захисником ОСОБА_4 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю та пояснив, що 15.03.2025 у денний час доби він керував автомобілем марки ВАЗ моделі 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та під час руху здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого їй були заподіяні тілесні ушкодження. Зазначив, що ним відшкодовано шкоду потерпілій. Просив задовольнити клопотання потерпілої та звільнити його від кримінальної відповідальності, посилаючись на положення ст.46 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, зазначив, що заперечень проти його задоволення не має.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право , зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України провадження в кримінальній справі може бути закрито відносно особи, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, в провадженні № 13-66кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, така його позиція підтверджується потерпілою.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, потерпіла претензій матеріального та морального характеру не має та виразила свою волю на примирення з обвинуваченим, заподіяна злочином шкода відшкодована, обвинувачений є раніше не судимим та звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.46 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 на підставі ст.46 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ст.46 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

У відповідності до положення ч. 4 ст. 174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 18.03.2025 на вилучений в ході транспортний засіб.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Як вбачається з висновку ККС ВС, викладеного у постанові № 342/1560/20 від 29.09.2021, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати винна особа і у випадку звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Таким чином, з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведення експертиз.

Відповідно до положень статті 100 КПК України вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 12, 46, 286 ч.1 КК України, ст.ст.100, 284-286, 288 ч.3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, на підставі ст.46 КК України, - у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 15 березня 2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, - закрити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 18.03.2025 на автомобіль марки ВАЗ моделі 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертиз № СЕ-19/105-24/4051-ІТ від 08.05.2025 у сумі 2674,2 грн., № СЕ-19/105-24/4933-ІТ від 27.05.2025 у сумі 2674,2 грн. на користь держави.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ моделі 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання, - повернути фактичному користувачеві ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 17.06.2025 о 14-25 год.

Суддя ОСОБА_1