ЄУН справи: 336/5044/25
Номер провадження: 1-кп/336/1240/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000580 від 02.05.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , який зареєстрований у тому населеному пункті по АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонера, раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квітні 2023 року, в денний час доби, більш точні дату та час слідством не встановлено, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно наслідки, всупереч вимог 12 розділу інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів. споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, відповідно до якого, придбання, зберігання та носіння бойових припасів, здійснюється на підставі дозволу відповідного органу Національної поліції, знаходячись в лісі мікрорайону Піски за адресою: Запорізька область, Пологівський район, село Преображенка, шляхом привласнення знайденого, придбав тринадцять тканинних мішечків з порохом.

Після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою зберігання вибухових речовин, переніс тринадцять тканинних мішечків з порохом до свого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 12.05.2025, а саме до моменту виявлення та вилучення вказаних предметів працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/10655-ФХВР від 19.05.2025, надані на дослідження гранульовані речовини сіро-чорного кольору невизначеної форми (вміст 4 (чотирьох) тканинних мішечків) є вибуховою речовиною чорним (димним) порохом. Надані на дослідження: речовини в вигляді розсипчастих частинок циліндричної форми коричневого кольору (вміст 9 (дев`яти) тканинних мішечків) є вибуховою речовиною, одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом. Надані на дослідження вибухові речовини придатні до вибухового перетворення.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у пред`явленому обвинуваченні. Пояснив, що у 2023 році біля с. Преображенка знайшов порох у мішечках. Він розумів, що це порох, та забрав додому ( АДРЕСА_1 )для розпалювання дров, де і залишив, забувши про нього. У травні 2025 році за місцем його мешкання був проведений обшук, в ході якого порох був вилучений співробітниками поліції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку учасники справи будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, довідкою про витрати на проведення експертизи, протоколом обшуку від 12.05.2025, постанови слідчого щодо визнання речовими доказами.

Аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний, послідовний характер, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При цьому номер будинку, що зазначений у 3 абзаці другої сторінки обвинувального акту, суд розцінює як описку, оскільки із пояснень ОСОБА_4 , протоколу обшуку від 12.05.2025 вбачається, що порох був вилучений за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання обвинуваченим вини та щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, яке закон відносить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є пенсіонером за віком, його щиросердне розкаяння та визнання вини, а також думку прокурора, який вважав за можливе призначити покарання з випробуванням, суд вважає необхідним і достатнім покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, та, оскільки ОСОБА_4 не несе не несе високої суспільної небезпеки, на переконання суду виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку у межах, визначених ст. 75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, що буде справедливим і достатнім для попередження вчинення нових кримінальний правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю).

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження (ч.9 ст.100 КПК України).

Таким чином, враховуючи вищевказані положення КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію 4 (чотирьох) тканинних мішечків з чорним (димним) порохом та 9 (дев`яти) тканинних мішечків з одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати складаються із витрат на проведення судових експертиз СЕ-19/108-25/10655-БЛ в розмірі 4902,70 грн. та відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 349, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на нього передбачені ч. 1ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 4902,70 гривень.

Речові докази: чотири тканинних мішечка з чорним (димним) порохом та дев`ять тканинних мішечків з одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом, які зберігаються в камері речових доказів Пологівського РВН ГУНП в Запорізькій області, - конфіскувати у власність держави.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня направити поштою.

Суддя ОСОБА_1