№ 1-кп/183/1424/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0001441 від 12.11.2024, внесеного до ЄРДР за №0000227 від 17.03.2025, внесеного до ЄРДР за №0000158 від 01.03.2025, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, маючого середню освіту, розлученого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.10.2023 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-14.01.2025 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 152 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного новим вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.10.2023 остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі,

-28.02.2025 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. ст. 71,72 КК України до покарання, призначеного новим вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

-06.03.2025 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2025, остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 10 днів,

-25.03.2025 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці 10 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, під час мобілізації на особливий період і проходячи її на посаді номера обслуги другого механізованого відділення другого механізованого взводу другої механізованої роти другого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. І Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків, 29 вересня 2024 року о 16 годині 00 хвилин умисно самовільно залишив місце служби, а саме територію тимчасової дислокації другого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , чим незаконно припинив виконувати свій конституційний обов?язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, та убув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов?язків з військової служби та продовжував ухилятися від військової служби до 17 березня 2025 року, тобто до часу затримання працівниками Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області на території м. Самар Дніпропетровської області.

Крім того, ОСОБА_3 03 листопада 2024 року приблизно о 17 годині 05 хвилин перебував поблизу магазину «Продукти» за адресою: провулок Холодноярівської Бригади, 26, м. Самар, Дніпропетровської області, де останній на вулиці, біля вказаного магазину побачив велосипед марки ARDIS, моделі «Гетьман», чорного кольору з зеленими смужками. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме вказаного вище велосипеду, який належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вказаний час, ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків сів на велосипед марки ARDIS, моделі «Гетьман», чорного кольору з зеленими смужками, вартістю 6344 гривень 10 копійок та покинув на ньому місце вчинення злочину, таким чином здійснив крадіжку вищевказаного майна.

У подальшому ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 6344 гривень 10 копійок.

Окрім цього, ОСОБА_3 09.02.2025 року близько 23.30 год., перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 усвідомлюючи дію режиму воєнного стану, веденого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХI, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно з корисливих мотивів повторно викрав велосипед марки «Intenzo Master», зелено-чорного кольору, вартістю 6117,75 гривень, який належить ОСОБА_7 . Утримуючи викрадене майно при собі залишив території вищевказаного домоволодіння, а викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6117,75 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 06.03.2025 року близько 12.40 год., перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_4 , усвідомлюючи дію режиму воєнного стану, веденого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХI, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно проникнувши до господарського приміщення, що є іншим приміщенням, таємно з корисливих мотивів повторно викрав велосипед марки «Vortex City 100x», червоно-сірого кольору, вартістю 3699 гривень та дві металеві діжки із оцинкованої сталі, вартістю 330 гривень, які належать ОСОБА_8 . Утримуючи викрадене майно при собі залишив території вищевказаного домоволодіння, а викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4029 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані йому злочини за обставин, які зазначені в обвинувальних актах. За період перебування під вартою усвідомив незаконність своїх дій та щиро розкаявся. Просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності. Покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду. Матеріальну шкоду обвинуваченим відшкодовано повністю шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності. Покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду. Матеріальну шкоду обвинуваченим відшкодовано повністю шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності. Покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду. Матеріальну шкоду обвинуваченим відшкодовано частково.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився письмовими доказами, а також доказами що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень повністю і об`єктивно стверджується його показаннями в ході судового розгляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним:

-таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з прокиненням у інше приміщення, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 185 КК України;

-самовільного залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем за ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове добровільне відшкодування завданих збитків.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Обставини, які обтяжують покарання суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та кримінального законодавства, а також те, що він раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, суспільно корисною працею не займається, що дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі та відсутності підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року, яким ОСОБА_3 засуджено до 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання 17 березня 2025 року.

Зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 17 березня 2025 року по 14 травня 2025 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-велосипед марки ARDIS, моделі «Гетьман», чорного кольору з зеленими смужками - вважати повернутими ОСОБА_6 за належністю;

-велосипед марки «Intenzo Master», зелено-чорного кольору - вважати повернутим ОСОБА_7 за належністю;

-велосипед марки «Vortex City 100x», червоно-сірого кольору - вважати повернутим ОСОБА_8 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1