Справа № 699/956/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання Прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 03.06.2024, про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Литячі Заліщицького району Тернопільська області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання Прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 03.06.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 02 червня 2024 року, близько о 23 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 на строк 90 діб, перебуваючи на проїжджій частині АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства над ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у нанесенні останньому ударів кулаками та невстановленим досудовим розслідуванням предметом по голові, тулубу та кінцівках, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран лобної та потиличної ділянок, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-11-01/119 від 05.08.2024, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я; синців лівого стегна та лівого колінного суглобу, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-11-01/119 від 05.08.2024, відносяться до легких тілесних ушкоджень, вимагав від останнього передачі грошових коштів в сумі 11000 гривень на користь своєї співмешканки ОСОБА_7 , 15 березня 2007 року, в якості нібито за не притягнення його до кримінальної відповідальності з боку останньої, в ході чого, з метою реалізації свого злочинного умислу на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , зробив з автомобільного троса петлю, яку накинув на шию останнього та утримуючи того в такому положенні, погрожуючи продовженням застосування насильства відносно нього, змусив того перерахувати на банківський рахунок ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 11000 гривень.

За вказаним фактом 3 червня 2024 року розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

СВ відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, за процесуального керівництва Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000200 від 3 червня 2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28 червня 2024 року, складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке, за відсутності останнього, вручено для передачі останньому його матері ОСОБА_8

18 липня 2024 року, на підставі ч. 1 ст. 281 КПК України, в зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, останній не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови його належного повідомлення про такий виклик, останнього оголошено в розшук.

05 серпня 2024 року, досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

08 травня 2025 року, ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 191 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу від 14.01.2025.

09 травня 2025 року, досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено.

09 травня 2025 року, ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням останнього в умовах ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», терміном по 30 травня 2025 року включно.

За результатами досудового розслідування 20.05.2025 обвинувальний акт скеровано до суду для розгляду по суті разом із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, до спливу строку тримання під вартою ОСОБА_4 , тобто до 30.05.2025 розглянути дане клопотання у Городищенському районному суді не представляється за можливе через заявлений стороною захисту відвід судді ОСОБА_9 . Дата підготовчого судового засідання наразі не визначена.

У зв`язку з викладеним виникають підстави передбачені ч. 6 ст. 199 КПК України для розгляду даного клопотання у слідчого судді.

Продовження запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою обґрунтовувано тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, та зазначив, що враховуючи зухвалість скоєного ОСОБА_4 злочину та строк який йому загрожує, його особу, який раніше не судимий та перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечував, посилаючись на те, що він поданий поза строком передбаченим ч. 6 ст. 199 КПК України, та також просив змінити обраний відносно його підзахисного запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Суд, заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, як сторони обвинувачення так і сторони захисту, встановив, що в провадженні СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, процесуальне керівництво кого здійснювалося керівництвом Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури, знаходилося кримінальне провадження № 80000200 від 03.06.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

28 червня 2024 року, складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке, за відсутності останнього, вручено для передачі останньому його матері ОСОБА_8

18 липня 2024 року, на підставі ч. 1 ст. 281 КПК України, в зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, останній не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови його належного повідомлення про такий виклик, останнього оголошено в розшук.

05 серпня 2024 року, досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

08 травня 2025 року, ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 191 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу від 14.01.2025.

09 травня 2025 року, досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено.

09 травня 2025 року, ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням останнього в умовах ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», терміном по 30 травня 2025 року включно.

За результатами досудового розслідування 20.05.2025 обвинувальний акт скеровано до суду для розгляду по суті разом із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вчинене ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Щодо строку звернення з клопотанням суд вважає, що він не пропущений, з урахуванням того, що прокурором він поданий вчасно з обвинувальним актом, але від незалежних від нього причин (заявлений відвід судді та відсутність повноважень у інших суддів) повинен був звернутися до слідчого судді.

Підставою застосування або продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

За своїм етимологічним змістом, ризик це поєднання ймовірності та наслідків несприятливих подій, кількісна оцінка небезпек, що визначається як частота однієї події при настанні іншої.

Ухвалою слідчого судді від 09.05.2025 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави. При вирішенні питання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею в повній мірі враховано суттєві обставини, як вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не міг надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Так, при прийнятті рішення, слідчим суддею враховано те, що 24 лютого року зареєстроване кримінальне провадження № 0000200 за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 189 КК України за обставинами, вказаними слідчим у клопотанні, та зазначено, що «обґрунтованість наведених в клопотанні ризиків підтверджується, поведінкою та особою підозрюваного ОСОБА_4 , який не судимий, але скоєний ним злочин та термін який йому загрожує, свідчить про можливість останнім переховуватися від органу досудового розслідування та суду, крім того може продовжити впливати на потерпілого та свідків.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що вказані висновки ЄСПЛ з урахуванням зазначених вище обставин кримінального провадження та особи ОСОБА_4 , який ніде не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимий, об`єктивно свідчать про те, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать запобігання встановленого ризику, а також є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні підозрюваного під вартою, беручи до уваги його вікові та психологічні особливості, а також стан його здоров`я.

Суд вважає, що прокурором обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на достовірність показань потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які вже допитані, але не давали своїх пояснень у судовому засіданні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя також розглянув клопотання захисника щодо зміну його підзахисному запобіжного у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Втім, згідно положень ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При продовженні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує висновки ЄСПЛ, також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, не працює, раніше не судимий, має можливість впливати на потерпілого та свідків, об`єктивно свідчать про те, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать запобігання встановленого ризику, а також є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в продовженні тримання підозрюваного під вартою.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно продовжити винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи, обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, слідчий суддя за можливе визначити йому заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 183, 199, 331, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Клопотання Прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 03.06.2024, про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 діб, тобто до28 червня 2025 року включно.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 28 червня 2025 року включно.

Розмір застави визначити у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) згідно наступних реквізитів: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, рахунок отримувача: UA0003652; код банку отримувача (МФО) 820172. В призначенні платіжного документу необхідно зазначати інформацію про ухвалу суду, який обрав заставу мірою запобіжного заходу та прізвище, ім`я, по батькові обвинуваченого.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по кримінальному провадженню.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити на строк 2 місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд. У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинуваченим вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити, що учасники провадження не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж дії запобіжного заходу.

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому, прокурору та захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1