Справа № 752/5113/25
Провадження №: 1-кс/752/3445/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

16.04.2025 до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва зі скаргою звернувся ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скаргу обґрунтовує тим, що 11.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.02.2025, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником квартири є його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході обшуку було вилучено його особисте майна, яке перебувало у його фактичному володінні, а саме: грошові кошти у сумі 90 тис 500 грн, 400 доларів США, 2 тис 270 Євро.

Зазначає, що він не є фігурантом кримінального провадження, підозра йому не оголошувалася, процесуального статусу він немає.

Крім того, обшук було проведено з порушенням вимог КПК України.

Просить зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві повернути вилучене під час обшуку 11.03.2025 майно.

У судовому засіданні представник власника майна, скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної скарги.

Заслухавши представника власника майна, слідчого, вивчивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26, параграфом 1, ст. 303-308 КПК.

У ч. 1 ст. 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Так, положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Статтею 169 КПК України визначено порядок припинення тимчасово вилученого майна.

Так, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволені клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 6 ст. 173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Як вбачається з матеріалів скарги, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.02.2025 у справі ЄУН752/5113/25, провадження 1-кс/752/1959/25 надано дозвіл старшому слідчому слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 та/або іншим слідчим слідчої групи, а також прокурорам Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні за № 0000333, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про кримінальне правопорушення, документування та здобуття доказів кримінально-протиправної діяльності, відшукання та вилучення речових доказів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а саме:

-комп`ютерна техніка, магнітні та електронні носії інформації, флеш-накопичувачі та інші носії інформації, мобільні термінали, планшети, ноутбуки на яких містяться записи щодо спілкування співучасників вчинення злочину та які узгоджують спільні протиправні дії, відомості про вхідні та вихідні з`єднання, які пов`язують вказаних осіб між собою, а також листування за допомогою програмного забезпечення WhatsApp, Telegram, Viber, Skype та інших; банківські картки; грошові кошти здобуті злочинним шляхом; адреси криптовалютних гаманців, електронні гаманці, які використовуються під час здійснення протиправної діяльності; записні книжки, нотатки, чорнові записи, які містять таку інформацію; речі та документи щодо діяльності вказаних шахрайських користувачів, а також інші предмети і документи, які можуть бути використані в якості доказів причетності до вказаноі? вище протиправноі? діяльності та які мають значення для розслідування даного кримінального провадження.

На підставі вищевказаної ухвали слідчого судді від 28.02.2025, в період часу з 08 год. 25 хв. по 10 год 13 хв., 11.03.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , було проведено обшук, в ході якого було вилучено:22 банкноти номіналом 1000 гривень; 137банкнот номіналом 500 гривень; 4 банкноти номіналом 100 доларів США, 9 банкнот номіналом 100 Євро; 1 банкнота номіналом 50 Євро; 66 банкнот номіналом 20 Євро; банківські картки 1 УКРГАЗБАНК, 3 ОЩАДБАНК, 1 УНІВЕРСАЛ БАНК, 1 ПРИВАТ БАНК, ноутбук ACER чорного кольору із зарядним пристроєм до нього; мобільний телефон марки iPhone 15, imei: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки iPhone 14Рrо Мах, пароль невідомий; мобільний телефон марки iPhone 13Рrо Мах, пароль невідомий; мобільний телефон марки iPhone 16 Рrо Мах, imei: НОМЕР_3 ; гаманець для крипто валюти Ledger.

З огляду на викладене, аналізуючи ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та протокол обшуку, слід дійти висновку, що майно, яке скаржник просить повернути, входить до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, а відтак вказане майно не є тимчасово вилученим.

Вищевикладене свідчить, що вилучене майно не має статусу тимчасово вилученого майна, тобто на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, а, отже, на слідчого та прокурора не покладався обов`язок протягом 48 годин ініціювати перед слідчим суддею вирішення долі зазначеного майна шляхом накладення арешту на нього.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 167, 168, 169, 171, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошено 02.05.2025 о 13 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1