печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 30.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0002139 від 22.10.2020, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 30.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0002139 від 22.10.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.

Вважає оскаржувану постанову передчасною, та такою, що винесена без проведення усіх необхідних слідчих та розшукових дій. Щодо процесуального строку зазначає, що постанова була надіслана 08.07.2025, на підтвердження чого надає поштовий конверт, а, отримана 14.07.2025, а, отже, скарга подана в межах процесуального строку, наданого на її подання.

До початку судового засідання ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, матеріали закритого кримінального провадження на вимогу суду не надав.

З урахуванням викладеного, принципів диспозитивності та розумності строків кримінального провадження, слідчим суддею, визнано можливим розглянути скаргу у відсутність сторін, на підставі доводів, викладених в самій скарзі, та матеріалів, долучених до скарги, а також, доводів, висловлених у заяві органу досудового розслідування.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які до неї долучено, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002139 від 22.10.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.

У даному провадженні старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 30.06.2024 року прийнято рішення про його закриття.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаргу подано належною особою, з урахуванням матеріалів, що долучені до скарги, слідчий суддя не вбачає порушень строків звернення із вказаною скаргою.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Дана скарга надійшла до Печерського районного суду м. Києва 14.07.2025 року, слідчому судді ОСОБА_1 розподілена 16.07.2025 року, судове засідання призначалося на 25.08.2025, про що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві, було повідомлене завчасно та належним чином. Одночасно із повідомленням про місце, дату та час розгляду скарги слідчим суддею скеровувалась вимога про надання для вивчення в судовому засіданні матеріалів закритого кримінального провадження.

Проте, станом на день призначеного судового засідання матеріали закритого кримінального провадження для вивчення в судовому засіданні так і не надійшли.

Нормами Кримінального процесуального кодексу України змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків визначені загальними засадами кримінального провадження (ст. ст. 7, 22, 26, 28 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з цим, дослідивши оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, зважаючи на терміни, які пройшли від моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань до моменту винесення слідчим постанови, та невмотивованим, оскільки частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Окрім того, постанова про закриття кримінального провадження не містить в собі правові підстави закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України із вказанням на конкретні обставини та в ній не зазначено, в діях кого саме встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя, з огляду на положення ч. 5 ст. 40 КПК України позбавлений можливості надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Таким чином, враховуючи, що органом досудового розслідування не було вжито заходів з доведення законності і обґрунтованості прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, що позбавляє слідчого суддю можливості дійти переконання щодо законності оскаржуваної постанови, а також те, що оскаржувана постанова слідчого є передчасною, невмотивованою, необґрунтованою та такою, що суперечить матеріалам кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а постанова старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 30.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0002139 від 22.10.2020 - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 22, 26, 110, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 30.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0002139 від 22.10.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1