1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9182/25 1-кс/335/3234/2025
17 вересня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, кулеметника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,
17.09.2025 року слідчий СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу останнього для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, але переховується від органу досудового розслідування.
Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання, орган досудового слідства шляхом внесення відповідного клопотання ініціював питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, пославшись на викладені у ньому факти і норми права.
Дослідивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 лютого 2024 року № 86, військовослужбовця солдата ОСОБА_7 призначено на посаду кулеметник 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_8 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_8 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби, солдат ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з цим, солдат ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
06 грудня 2025 року в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, самовільно залишив тимчасове місце служби, місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 05 серпня 2025 року тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.
05.08.2025 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до слідчого із заявою із зізнанням, щодо бажання повернутись на службу в іншу частину НГУ в/ч НОМЕР_2 . Також було отримано клопотання від останнього відповідно до ч.5 ст.401 КК України, щодо повернення на службу і звільнення від кримінальної відповідальності в порядку передбаченим КПК України. Після чого цього ж дня ОСОБА_7 був направлений до розташування НГУ в/ч НОМЕР_2 .
06.08.2025 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 за погодженням з процесуальним керівником було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч.5 ст.407 КК України, оскільки перед цим 05.08.2025 останній звернувся до слідчого із заявою із зізнанням щодо бажання повренутись на службу в іншу частину НГУ в/ч НОМЕР_2 .
06.08.2025 ОСОБА_7 було допитано в якості підозрюваного. В ході допиту останній повністю визнав свою вину.
08.08.2025 до Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшло повідомлення із НГУ в/ч НОМЕР_2 № 3/33/5-6778, щодо самовільного залишення військової частини ОСОБА_7 .. В обставинах повідомлення встановлено що 08.08.2025 о 10:30 годині під час перевірки особового складу НГУ в/ч НОМЕР_2 виявлено відсутність солдата ОСОБА_7 , який самовільно покинув розташування військової частини без зброї.
Після чого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 до слідчого не з`являвся, на зв`язок не виходив, причину не явки за повістками про виклик 07.08.2025, 08.08.2025 не повідомляв, останній проігнорував їх та перестав відповідати на телефонні дзвінки, у зв`язку з чим встановити теперішнє місцезнаходження підозрюваного не є можливим.
В ході досудового розслідування слідчим СВ було надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України для встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 ..
Підозрюваному ОСОБА_7 неодноразово було здійснено телефонні дзвінки на мобільний телефон, однак останній постійно знаходився у вимкнутому положенні. На сьогоднішній день ОСОБА_7 на зв`язок не виходить, про своє місцезнаходження не повідомляє.
В ході виконання доручення, встановити місцезнаходження ОСОБА_7 не встановилось можливим, про що свідчить відповідний рапорт О/У СКП ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.
Також було направлено повістки про виклик ОСОБА_7 за адресою реєстрації останнього.
До теперішнього часу ОСОБА_7 , не з`являється до СВ ВП№1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, його місцезнаходження не встановлено, таким чином підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в повному обсязі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною за фактом самовільного залишення місця служби ОСОБА_7 ;
протоколами допиту свідків- військовослужбовців військової частини, які пояснили обставини самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_7 , місця несення військової служби;
іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Тому, на думку слідчого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи невідворотність та тяжкість покарання, яке йому загрожує, враховуючи запровадження по всій території України воєнного стану та тимчасовою окупацією деяких територій, дізнавшись про ініціювання питання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, унеможлививши проведення за його участю необхідних слідчих дій для повного, всебічного досудового розслідування та подальшого судового розгляду, а також виконання у відношенні нього процесуальних рішень
Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути заснований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Статтею 188 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до частини 4 статті 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.
Як свідчать матеріали клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в самовільному залишенні військової частини в умовах воєнного стану.
Також відомості про те, що ОСОБА_7 , отримавши повідомлення про підозру, через два дні знову самовільно покинув місце військової служби, до слідчого не з`явився, що має ознаки переховування від органу досудового розслідування. Це вказує на високу ймовірність того, що, одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_7 може до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.
Вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру підтверджується його власноручним підписом.
Клопотання подане слідчим слідчого підрозділу, якому було визначено підслідність даного кримінального провадження відповідною постановою заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 16.01.2024.
Постановою слідчого від 09.09.2025 підозрюваний ОСОБА_7 був оголошений у розшук, а досудове розслідування було зупинене до його розшуку.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, надавши дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що він переховується від органу досудового розслідування і в інший спосіб забезпечити його явку для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу неможливо.
При цьому, строк дії ухвали слід встановити тривалістю 6 ( шість) місяців з дня її постановлення.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 188-190, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 191 КПК України, затриманий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ухвали суду не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання, повинен бути доставлений до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, будинок № 107-Б.
Службова особа, яка на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання - затримала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язана негайно вручити затриманому копію зазначеної ухвали, а також негайно повідомляти про це прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, відкликання ухвали прокурором.

Встановити строк дії даної ухвали слідчого судді - до 17.03.2026 включно.

Згідно з ч. 2 ст. 190 КПК України, в ухвалі про дозвіл на затримання з метою приводу вказуються прізвище, ім`я, по батькові, адреса і телефон прокурора або слідчого, за клопотанням якого постановлена ухвала: слідчий СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , адреса: м. Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, буд. 32, тел. НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1