Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1508/22
У Х В А Л А

10.07.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , при розгляді у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів кримінального провадження №0000068 від 10.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з матеріалами кримінального провадження, 07 лютого 2022 року, близько о 13 годині, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, з метою збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, впевнившись у відсутності осіб, які б могли викрити їх протиправні дії, перебуваючи по вул. Чкалова в м. Виноградів, Берегівського району вирішили здійснити крадіжку матеріальних цінностей та реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрали дорожню сумку марки «Nike» вартістю 300 (триста) гривень, дорожню сумку марки «NRG855» вартістю 300 (триста) гривень та дорожню сумку марки «Gucci SD-01», вартістю 1665 (тисяча шістсот шістдесят п`ять) гривень, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи від 10.02.2022, які знаходились на торгівельній площадці магазину «Велотайм» по вул. Чкалова 87/Б в м. Виноградів, Берегівського району та належать на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_6 після чого розподілили між собою викрадене майно та зникли у невідомому напрямку.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди, на загальну суму 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ствердив, що з наслідками закриття провадження у справі ознайомлений. Просив справу відносно нього закрити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти закриття провадження у справі на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши подані клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.

Кримінальним правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду у сумі 2265 гривень.

Законом України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» збільшено поріг для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Положеннями частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином (крадіжкою, шахрайством, привласненням чи розтратою чужого майна) меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

У 2022 році прожитковий мінімум для працездатної особи складав 2481 грн., сума соціальної пільги складала 1240,5 грн. (2481 гри 50% = 1240,5 гри), тож кримінальна відповідальність за вчинення в 2022 році крадіжки чужого майна наступає якщо сума викраденого складає 2481 грн. (1240,5 х 2 )

Звертаючись до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку з декриміналізацією, обвинувачений покликаються саме на цю норму, мотивуючи свої доводи тим, що вартість викраденого у потерпілої майна, є меншою за 2481 гривень.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до частин 2,3 статті 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

У свою чергу частиною 1 статті 5 КК України визначено що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При вирішені даного клопотання, суд враховує позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду 13 січня 2021 року у справі №0306/7567/12, відповідно до якої за загальними правилами злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочинні і скоєні після втрати цією нормою. Якщо новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Таким чином, кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Закриття кримінального провадження з указаної підстави є обов`язком, а не правом суду.

Пунктом 4-1частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Ухвала про закриття кримінального провадження постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтю 479-2 КПК України.

Частиною 3 статті 479-2 КПК України визначено якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пункту 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 у зв`язку декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», перестало бути кримінально караним, тому суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі пункт 4-1 частини 1 статті 284 КПК України

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України задоволити.

Кримінальне провадження №0000068 від 10.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Виноградівський районний суд.

Головуючий ОСОБА_1