ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 579/1083/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1487/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.191, ч.3 ст.191,
ч.1 ст.366 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвала Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2025 задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 , звільнено обвинувачену ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, а кримінальне провадження № 0000273 від 07.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - закрито.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2025 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України скасувати, у звязку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосування закону про кримінальну відповідальність. Просить призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, прокурор зазначає, що згідно обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, які складають ідеальну сукупність кримінальних правопорушень, а тому мають бути розглянуті у свої сукупності, у зв`язку з чим звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України на стадії підготовчого судового розгляду є передчасним і може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення у цьому провадженні.

Крім того, дії ОСОБА_9 почались з підробки офіційних документів, які фактично переривалися та продовжувались під час заволодіння грошовими коштами, то перебіг строку давності за ч. 1 ст. 366 КК України повинен обчислюватись за більш тяжкий злочин - ч. 3 ст. 191 КК України.

В судове засідання обвинувачена ОСОБА_9 не зявилась, але була належним чином повідомлена про місце, дату та час апеляційного розгляду.

Захисник ОСОБА_8 вважав за можливе провадити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_9 , зазначивши, що його підзахисній відомо про місце, дату та час судового засідання в суді апеляційної інстанції.

Прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку захисника ОСОБА_8 .

За таких обставин, враховуючи думки захисника та прокурорів, а також дотримуючись норм ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів дійшла висновку провадити апеляційний розгляд без участі обвинуваченої ОСОБА_9 , з урахуванням доводів апеляційної скарги та відомостей, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурорівОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення, думку захисника ОСОБА_8 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що подана апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженніОСОБА_6 не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, приписами ст. 285 КПК встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 8 ст. 284 КПК визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, наявність визначених умов є самостійною правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні, службова особа Кролевецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого заволодіння чужим майном (бюджетними коштами) шляхом зловживання службовим становищем, видала завідомо неправдиві офіційні документи за наступним переліком табель робочого часу за березень 2021 року ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша, які містили завідомо неправдиві відомості щодо фактичної кількості відпрацьованих годин ОСОБА_10 з 11.03.2021 по 31.03.2021; табель робочого часу за квітень 2021 року ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 ім. М.О. Лукаша, які містили завідомо неправдиві відомості щодо фактичної кількості відпрацьованих годин ОСОБА_10 з 01.04.2021 по 30.04.2021;табель робочого часу за травень 2021 року ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 ім. М.О. Лукаша, які містили завідомо неправдиві відомості щодо фактичної кількості відпрацьованих годин ОСОБА_10 з 05.05.2021 по 31.05.2021; табель робочого часу за червень 2021 року ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 ім. М.О. Лукаша, які містили завідомо неправдиві відомості щодо фактичної кількості відпрацьованих годин ОСОБА_10 з 01.06.2021 по 30.06.2021; табель робочого часу за липень 2021 року ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 ім. М.О. Лукаша, які містили завідомо неправдиві відомості щодо фактичної кількості відпрацьованих годин ОСОБА_10 з 01.07.2021 по 30.07.2021; табель робочого часу за серпень 2021 року ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 ім. М.О. Лукаша, які містили завідомо неправдиві відомості щодо фактичної кількості відпрацьованих годин ОСОБА_10 з 02.08.2021 по 31.08.2021; табель робочого часу за вересень 2021 року ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 ім. М.О. Лукаша, які містили завідомо неправдиві відомості щодо фактичної кількості відпрацьованих годин ОСОБА_10 з 01.09.2021 по 30.09.2021 року.

На підставі поданих ОСОБА_9 підробних офіційних документів Управлінням освіти, молоді та спорту Кролевецької районної державної адміністрації та Управлінням освіти, молоді та спорту, культури і туризму Кролевецької міської ради було нараховано та утримано з заробітної плати ОСОБА_11 податки та збори на суму 6 106,23 грн., а також перераховано кошти на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування на суму нарахованої заробітної плати ОСОБА_11 у сумі 16292,46 грн., ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, розтратила чуже майно бюджетні кошти, які перебували у розпорядженні Управління освіти, молоді та спорту Кролевецької районної державної адміністрації та Управління освіти, молоді та спорту, культури і туризму Кролевецької міської ради, на загальну суму 22 398,69 грн.

Після того як Управлінням освіти, молоді та спорту Кролевецької районної державної адміністрації та Управлінням освіти, молоді та спорту, культури і туризму Кролевецької міської ради здійснювалися нарахування ОСОБА_11 заробітної плати та інших виплат за період з 03.01.2014 по 11.12.2018, та їх виплата на банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ОСОБА_9 , маючи доступ до вказаних банківських карток ОСОБА_11 , які були попередньо передані їй останнім через співмешканку ОСОБА_12 , діючи з єдиним умислом, з корисливим мотивом, шляхом знаття грошових коштів з банкоматів, заволоділа чужим майном бюджетними коштами, які перебували у розпорядженні Управління освіти, молоді та спорту Кролевецької районної державної адміністрації та Управління освіти, молоді та спорту, культури і туризму Кролевецької міської ради, та були нараховані ОСОБА_11 за періоди працевлаштування його в Кролевецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 ім. М.О. Лукаша, коли він фактично роботи відповідно до своєї посадової інструкції, чи будь-які інші роботи у закладі освіти не виконував, на загальну суму 62 872,06 грн.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у розтраті чужого майна у вигляді грошових коштів в сумі 22 398,69 грн. та заволодінні чужими майном у вигляді грошових коштів в сумі 62 872,06 грн., шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, ОСОБА_9 , яка є директором Кролевецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України.

Крім того ОСОБА_9 , діючи умисно, шляхом зловживання службовим становищем, видавши завідомо неправдиві офіційні документи, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 у період часу з 11.03.2021 по 30.09.2021 на роботу до Кролевецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша не виходила та робіт відповідно до своїх посадових інструкцій чи будь-яких інших в зазначеному закладі середньої освіти не виконувала, надавала завідомо неправдиві офіційні документи - табелі обліку використання робочого часу по Кролевецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша, що містили неправдиві відомості щодо фактичної кількості відпрацьованих годин ОСОБА_10 за період з 11.03.2021 по 30.09.2021 до Управління освіти, молоді та спорту, культури і туризму Кролевецької міської ражи та Відділу освіти Кролевецької міської ради.

На підставі вище вказаних офіційних документів Управлінням освіти, молоді та спорту, культури і туризму Кролевецької міської ради та Відділом освіти Кролевецької міської ради ОСОБА_10 було нараховано заробітну плату та інші виплати на загальну суму 31 895,45 грн., в тому числі утримання, податки та збори на суму 5 606,71 грн., а також перераховано кошти на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування на суму нарахованої заробітної плати ОСОБА_10 на загальну суму 8 370,00 грн.

Таким чином, вчиняючи вказані умисні дії, в результаті яких на підставі поданих ОСОБА_9 , підробних офіційних документів Управлінням освіти, молоді та спорту, культури і туризму Кролевецької міської ради та Відділом освіти Кролевецької міської ради ОСОБА_10 було нараховано та виплачено заробітну плату на суму 31 895,45 грн., а також перераховано кошти на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування на суму нарахованої заробітної плати ОСОБА_10 у сумі 8370,00 грн., ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, діючи повторно, розтратила чуже майно бюджетні кошти, які перебували у розпорядженні Управління освіти, молоді та спорту, культури і туризму Кролевецької міської ради та Відділу освіти Кролевецької міської ради, на загальну суму 40 265, 45 грн..

За змістом ч. 1 ст. 366 КК України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років (із змінами, внесеними, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В той же час, на момент вчинення ОСОБА_9 санкція злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, передбачала покарання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно положень ст. 12 КК України (у редакції Закону від 10.11.2018) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (на момент вчинення злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, минуло три роки.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

При цьому, частиною 3 ст. 285 КПК України не передбачено обов`язку суду щодо встановлення фактичних обставин вчинення кримінального провадження, дослідження наявних в матеріалах кримінального провадження письмових доказів та перевірки наявності складу кримінального правопорушення в діях обвинуваченої особи при вирішенні питання щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, вимогами частини 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За таких обставин, твердження прокурора про те, що суд першої інстанції не мав процесуальної можливості розглядати клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у підготовчому судовому засіданні, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими та неспроможними, оскільки суперечать вищезазначеним вимогам кримінального процесуального закону.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню вини у вчиненні кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини.

Статтею 350 КПК України передбачено, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України, яке остання підтримала.

При цьому, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, сторона обвинувачення не надала судам відомостей про те, що ОСОБА_9 вчинила нове кримінальне правопорушення або ухилялась від досудового розслідування та суду, тобто наявні відомості цієї справи свідчать про те, що перебіг давності не зупинявся і не переривався.

З відомостей цього судового провадження вбачається, що кримінальне провадження № 0000273 щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2021, а останнє кримінальне правопорушення, згідно пред`явленого обвинувачення, було вчинено в період з 11.03.2021 по 30.09.2021.

Отже, на час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції, тобто станом на 01.04.2025 року, строк давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, закінчився.

Крім того, колегія суддів не погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що строк давності за ч. 1 ст. 366 КК України повинен обчислюватись за більш тяжкий злочин - ч. 3 ст. 191 КК України, оскільки строки давності диференційовані залежно від виду кримінального правопорушення, а у разі вчинення, коли особа одночасно вчинила декілька кримінальних правопорушень, строки давності стосовно кожного із діянь, які складають ідеальну сукупність злочинів, обраховуються самостійно. Тобто, виходячи із змісту ст.49 КК України, звільнення особи від відповідальності із вказаної підстави повинно застосовуватись із врахуванням строків давності стосовно кожного із діянь, які складають ідеальну сукупність злочинів, обраховуючи їх самостійно.

Таким чином, судом першої інстанції повністю дотримані вимоги чинного кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора щодо скасування оскаржуваного судового рішення і призначення нового судового розгляду є необґрунтованими та суб`єктивними.

Будь-яких інших підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, передбачених ч. 1 ст.415 КПК України, в апеляційній скарзі прокурором не наведено.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді :