Справа №522/3310/25
Провадження № 1-кп/522/1828/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903 від 02.12.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Драбів, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, який згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2024 року №267 виключений із списків військової частини, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.07.2018р., Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 29.06.2022р., Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.187,71,72 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі. 03.06.2024 року, на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 24.05.2024р. звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 5 місяців 16 днів для проходження військової служби,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, на посаді молодшого сержанта командира 2-го штурмового спеціалізованого відділення 2-го штурмового спеціалізованого взводу 2-ї штурмової спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи в самовільному залишені військової частини, 01.12.2024р., близько о 20 год 00 хв, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження (далі Особа №1), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , познайомились з потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого почали спільно вживати алкогольні напої.

В подальшому потерпілий ОСОБА_8 запропонував продовжити спілкування та розпиття спиртних напої за його місцем проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 .

Разом з тим в ході бесіди потерпілий ОСОБА_8 виявив відсутність свого мобільного телефону марки «Росо», який залишив у своєму автомобілі марки «Toyota», модель «Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, належний на праві приватної власності ОСОБА_9 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_10 , який був припаркований поруч з місцем проживання потерпілого та разом з ОСОБА_3 та з Особою №1 направився до вказаного транспортного засобу забрати мобільний телефон потерпілого.

В подальшому забравши телефон та придбавши в магазині, який розташований в будинку АДРЕСА_2 алкогольні напої та продукти харчування, потерпілий ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_3 та Особою №1, близько о 21 год 00 хв піднялись до квартири потерпілого, де продовжили розпиття алкогольних напоїв.

Перебуваючи в квартирі потерпілого, у ОСОБА_3 та Особи №1, з корисливих мотивів виник злочинний умисел направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , разом з Особою №1, діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснили напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя, яке виразилося у нанесені Особою №1 не менше одного удару в область обличчя потерпілого, від якого ОСОБА_8 впав на підлогу. Після чого Особа №1 продовжувала наносити удари в область тулуба та ніг, внаслідок яких потерпілий почав втрачати свідомість.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 разом з Особою №1, почали обшукувати квартиру, в пошуках цінного майна, що належить потерпілому ОСОБА_8 , де у відкритій шафі в вітальній кімнаті виявили зачинений металевий сейф.

З метою заволодіння майном, що перебувало у сейфі, Особа №1 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , звернувся до потерпілого ОСОБА_8 з вимогою вказати пароль доступу від сейфу. При цьому Особа №1, з метою отримання необхідної інформації, погрожувала застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, а саме здійснити пошкодження обличчя ОСОБА_8 лезом ножа.

Однак внаслідок перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння та стресу, спричиненого злочинними діями ОСОБА_3 та Особою №1, потерпілий не зміг вірно назвати пароль від сейфу.

Після чого, для доведення свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_3 разом з Особою №1 діючи за попередньою змовою групою осіб, зібрали до сумки (рюкзака) помаранчевого кольору марки «Adidas», належного потерпілому ОСОБА_8 належні йому речі, а саме: мобільний телефон марки «Росо», планшет «iPad Pго 13», грошові кошти в сумі 1500 гривень, повербанк сірого кольору, пристрій для куріння марки «glo», фотоапарат із написом «Киев», GPS-навігатор марки «Garmin», повербанк чорного кольору, мікроскоп, металевий чемодан сірого кольору із медичними приладами, а також взяли металевий сейф сірого кольору із написом «Арсенал», та ключі від автомобілю марки «Toyota», модель «Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, належний на праві приватної власності ОСОБА_9 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_8 , а також забрали ключі від самої квартири, в якій вони перебували.

Після заволодіння вищевказаним майном, ОСОБА_3 та Особа №1 залишили квартиру потерпілого та направились до його автомобілю марки «Toyota» модель «Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, який був припаркований поруч з будинком, де мешкав потерпілий.

Умисні дії ОСОБА_3 які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, вчинений в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, на посаді молодшого сержанта командира 2-го штурмового спеціалізованого відділення 2-го штурмового спеціалізованого взводу 2-ї штурмової спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи в самовільному залишені військової частини, 01.12.2024р., приблизно о 21 год 20 хв спільно з Особою №1, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , виник умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «Toyota» модель «Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, належний на праві приватної власності ОСОБА_9 та який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 взяв ключі від автомобілю та в подальшому усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення, знаючи де припаркований вищевказаний транспортний засіб відкрив передні водійські двері вказаного транспортного засобу та сів на місце водія, при цьому Особа №1 сіла за переднє пасажирське сидіння автомобілю.

Далі ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з Особою №1 встановив контроль над вказаним автомобілем та привівши за допомогою коробки передач автомобіль у рух, незаконно заволодів транспортним засобом «Toyota» модель «Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Після чого, рухаючись за адресою: м.Одеса, Привокзальна площа, ОСОБА_3 не справився з керуванням та здійснив зіткнення автомобіля з бетонною перегорожою, в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, чим завдав потерпілому майнової шкоди на суму 303 481 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч. 2 ст.289 КК України у повному обсязі, та підтвердив, що дійсно при вказаних у обвинувальному акті обставинах він за спільною домовленістю разом з малознайомим йому чоловіком здійснили напад на потерпілого ОСОБА_8 погрожуючи потерпілому лезом ножа порізати його обличчя заволоділи його майном та транспортним засобом. Заявлений представником потерпілого о цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав частково, оскільки вказані дії вчиняв разом з іншою особою. У вчиненому щиро покаявся та просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 , який був повідомлений про дату час та місце розгляду справи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала поданий нею цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінальних правопорушень та просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 303 481 (триста три тисячі чотириста вісімдесят однієї ) гривні 50 копійок.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви потерпілих про розгляд справи за їх відсутності, думки прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч.2 ст.289 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 та ч.2 ст.289 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, вчинений в умовах воєнного стану та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретного злочину й обставини їх вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд, при призначенні покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який визнав свою вину та щиро покаявся, є військовослужбовцем та був учасником бойових дій, негативно характеризується, раніше судимий, не одружений, має постійне місце реєстрації та не має постійного місця проживання у м.Одесі, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання, передбачені санкціями ст.ст.187 ч.4, ст.289 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскації майна, із застосуванням положень ч.1 ст.70 за сукупністю кримінальних правопорушень.

Крім того, у разі коли особа була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (ст.81 КК України) і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

А тому, суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 застосовує вимоги ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_3 , після постановлення вироку Шевченківським районним суду м.Києва від 29.06.2022р., повністю не відбув призначене покарання та в період умовно-дострокового звільнення від покарання вчинив нові кримінальні правопорушення. Суд вважає, що до покарання призначеного за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 29.06.2022р.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень .

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Вирішення судом цивільного позову

представника потерпілого ОСОБА_6 .

Розглянувши цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступного.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За правилами п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

На підставі ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).

За результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні судом приймаються рішення: 1) задовольнити цивільний позов повністю або частково; 2) відмовити в позові; 3) залишити позов без розгляду.

Рішення за цивільним позовом про відшкодування збитків суд приймає після того, як вирішить загальні питання щодо обвинувачення та визначення покарання.

Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо в судовому засіданні були доведені підстави цивільного позову.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З приводу вимог представника потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку що вони є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2025 року, після вступу вироку в законну силу, необхідно скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_3 , процесуальні витрати на користь держави у розмірі 14 326,20 грн на залучення експертів для проведення судових експертиз, а саме:

- судова трасологічна експертиза № СЕ-19/116-24/26516-Д від 18.12.2024 за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», витрати на яку склали 1989 гривень 75 копійок;

- судова експертиза зброї № КСЕ-19/116-25/1174-ХЗ від 20.01.2025 за експертною спеціальністю 3.3 «Дослідження холодної зброї», витрати на яку склали 1591 гривня 80 копійок;

- судова трасологічна експертиза № КСЕ-19/116-25/1174-Д від 20.01.2025 за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», витрати на яку склали 2387 гривень 70 копійок;

- судова експертиза зброї № CE-19/116-24/27238-БЛ від 25.12.2024 за експертною спеціальністю 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», витрати на яку склали 1989 гривень 75 копійок;

- транспортно-товарознавча експертиза №СE-19/116-24/26740-АВ від 12.02.2025 за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», витрати на яку склали 6367 гривень 20 копійок.

Крім того, судом встановлено, що згідно протоколу затримання, 02.12.2024р. ОСОБА_3 було затримано в порядку ст.208 КПК України, у зв`язку з чим запобіжний захід, обраний ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04.12.2024р. та продовжений судом до 23.06.2025р. відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, а томуна підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 02.12.2024 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 100, 124, 128, 129, 366-368, 374, 376, 395, 615 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання

-за ч.4 ст.187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;

-за ч.2 ст. 289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Шевченківського районного судом м.Києва 29.06.2022р., з покаранням призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у виді 8 (восьми) років 1 (одного) місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 02.12.2024 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою.

Ухвали слідчих суддів Приморського районного суду м.Одеси від 29.01.2025р. про накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Avensis», у кузові сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 18.12.2024р. про накладення арешту на вилучене в ході затримання ОСОБА_3 майно, а саме зв`язку ключів в кількості чотирьох штук та чіпів в кількості трьох штук, на майно, яке було виявлене та вилучене, 03.12.2024 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, в автомобілі марки «Toyota» моделі «Avensis» у кузові сірого кольору із номерним знаком НОМЕР_2 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36, в ході якого виявлено та вилучено: змив з внутрішньої ручки водійської двері, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №1); змив з рулевого керма, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №2); змив з ручки перемикання передач, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №4); змив з внутрішньої ручки передньої пасажирської двері, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №7); виріз фрагмента тканин водійської подушки безпеки, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №3); виріз фрагмента тканин пасажирської передньої подушки безпеки, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №5);виріз фрагмента тканин пасажирської бокової подушки безпеки, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №6); змив з металевого сейфу сірого кольору із написом «Арсенал» речовини бурого кольору, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №8); металевий сейф сірого кольору із написом «Арсенал», що запакований до полімерного сейф-пакету №QHY0170720; повербанк сірого кольору, що запакований до полімерного сейф-пакету №ВУМ2009695, пристрій для куріння марки «glo», що запакований до полімерного сейф-пакету №ВУМ2009695, предмет ззовні схожий на пістолет чорного кольору із маркуванням «Ѕ А 177», що запаковано до паперового коробки коричневого кольору; предмет ззовні схожий на ніж із руків`ям чорного кольору, що запаковано до паперової коробки коричневого кольору; сумка (рюкзак) жовтого кольору марки «Adidas» у якій знаходилось: планшет марки «Ipad 13 Pro» у чохлі чорного кольору, фотоапарат із написом «Киев», GPS-навігатор марки «Garmin», повербанк чорного кольору, що запаковані до полімерного сейф-пакету із хомутом №A446074; предмет ззовні схожий на мікроскоп, металевий чемодан сірого кольору із медичними приладами, що запаковані до полімерного сейф-пакету із хомутом №А446074; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , банківська картка № НОМЕР_4 , що запаковані до полімерного сейф-пакету №CR11213214; на майно вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено: спортивні чоловічі штани чорного кольору, розмір «М» з написами по боках білого кольору «MOVEMENT» та з вставками червоного кольору, які поміщено до паперового конверту та опечатано: кухонний ніж з полімерним руків`ям білого кольору зі слідами речовини бурого кольору на лезі, який поміщено до картонної коробки та зафіксовано за допомогою полімерних фіксаторів: недопалки у кількості 5-ти штук, які поміщено до паперового конверту та опечатано, після набрання вироку законної сили, скасувати.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 завданої матеріальної шкоди у розмірі 303 481 (триста три тисячі чотириста вісімдесят однієї ) гривні 50 копійок - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 303 481 (триста три тисячі чотириста вісімдесят однієї ) гривні 50 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000903, після набрання вироку законної сили, а саме:

- диск DVD-R білого кольору, на якому зафіксований допит підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; CD-R диск, на якому міститься відеозапис з камери відеоспостереження розташованої за адресою: м. Одеса, площа Привокзальна, буд. 2 зроблений 01.12.2024, приблизно о 21:40 год. в якому зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля Toyota Avensis з ресстрашиним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 07.11.1971 р.; оптичний носій диск DVD-R білого кольору «МАР626BE14011598», який поміщено до паперового конверту білого кольору, банківська картка № НОМЕР_4 , що запаковані до полімерного сейф-пакету №CR11213214, змив з внутрішньої ручки водійської двері, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №№1); змив з рулевого керма, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №№2); змив з ручки перемикання передач, то запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №4); змив з внутрішньої ручки передньої пасажирської двері, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №№7); виріз фрагмента ткания водійської подушки безпеки, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №3); виріз фрагмента тканин пасажирської передньої подушки безпеки, шо запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №№5); виріз фрагмента тканин пасажирської бокової подушки безпеки, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №6); змив з металевого сейфу сірого кольору із написом «Арсенал» речовини бурого кольору, що запаковано до паперового конверту коричневого кольору (вузол №8), зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000903;

- спортивні чоловічі штани чорного кольору, розмір «М» з написами по боках білого кольору «MOVEMENT» та з вставками червоного кольору, які поміщено до паперового конверту та опечатано; кухонний ніж з полімерним руків`ям білого кольору зі слідами речовини бурого кольору на лезі, який поміщено до картонної коробки та зафіксовано за допомогою полімерних фіксаторів; недопалки у кількості 5-ти штук, які поміщено до паперового конверту та опечатано; предмет ззовні схожий на пістолет чорного кольору із маркуванням «ЅА 177», що запаковано до паперового коробки коричневого кольору; предмет ззовні схожий на ніж із руків`ям чорного кольору, що запаковано до паперового коробки коричневого кольору, знищити;

- зв`язку ключів в кількості чотирьох штук та чіпів в кількості трьох штук, що запаковано до паперового конверту, металевий сейф сірого кольору із написом «Арсенал», то запакований до полімерного сейф-пакету №QHY0170720; повербанк сірого кольору, що запакований до полімерного сейф-пакету №ВУМ2009695; пристрій для куріння марки «glo», що запакований до полімерного сейф-пакету №ВУМ2009695; сумка (рюкзак) жовтого кольору марки «Adidas» у якій знаходилось: планшет марки «Ipad 13 Pro» у чохлі чорного кольору, фотоапарат із написом «Киев», GPS-навігатор марки «Garmin», повербанк чорного кольору. запаковані до полімерного сейф-пакету із хомутом №А446074; предмет ззовні схожий на мікроскоп, металевий чемодан сірого кольору із медичними приладами, що запаковані до полімерного сейф-пакету із хомутом №А446074; свідоцтво про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_3 , вважати повернутими належному власнику потерпілому ОСОБА_8 ,

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 14 326 (чотирнадцять тисяч триста двадцять шість) гривень, 20 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1