Справа № 991/7113/25
Провадження 1-кс/991/7181/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна (адвоката) ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна

у кримінальному провадженні №0000054 від 01.02.2024

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий опис судового провадження.

09.07.2025 до ВАКС надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_3 (далі заявник) про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000054 від 01.02.2024, для розгляду якого відповідно до статті 35 КПК і протоколу автоматизованого визначення слідчого судді визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судовій справі №991/7113/25 (провадження 1-кс/991/7181/25), яким призначено судовий розгляд на 11.07.2025 з перервою до 16.07.2025, 18.07.2025.

16.07.2025 до ВАКС надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) ОСОБА_5 ,(далі прокурор) про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000054 від 01.02.2024, для розгляду якого відповідно до статті 35 КПК і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судовій справі №991/7324/25 (провадження 1-кс/991/7390/25).

17.07.2025 ухвалою суду об`єднано в одне судове провадження із присвоєнням єдиного унікального номера судової справи №991/7113/25 (провадження 1-кс/991/7181/25) матеріали судових справ №991/7113/25 (провадження 1-кс/991/7181/25) і №991/7324/25 (провадження 1-кс/991/7390/25).

18.07.2025 під час судового розгляду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 , для розгляду якого відповідно до статті 35 КПК і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судовій справі №991/7376/25 (провадження 1-кс/991/7447/25).

18.07.2025 слідчий суддя з метою дотримання розумних строків кримінального провадження, як засади передбаченої статтею 28 КПК, ухвалою, занесеною до журналу судового засідання, об`єднав матеріали судових справ №991/7113/25 (провадження 1-кс/991/7181/25) і №991/7376/25 (провадження 1-кс/991/7447/25) із присвоєнням єдиного унікального номера судової справи №991/7113/25 (провадження 1-кс/991/7181/25) та здійснено судовий розгляд.

2. Короткий виклад клопотання і позицій учасників судового провадження.

2.1. Заявник у клопотанні просив: «1) Скасувати частково арешт, накладений Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 20.05.2025 у справі №991/4539/25 у кримінальному провадженні №0000054, за підозрою ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 369 КК України, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 369-2 КК України, у частині встановлення заборони відчуження на безготівкові грошові кошти, що перебувають на моїх рахунках, відкритих в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» () та в АТ «Державний ощадний банк України» (). 2) У разі непогодження зняття арешту із рахунків в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» () та в АТ «Державний ощадний банк України» () на кошти, що знаходились станом на 20.05.2025 прошу надати дозвіл на користування коштами, які поступили чи будуть у майбутньому поступати на рахунки в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» () та в АТ «Державний ощадний банк України» () після 20.05.2025 - часу винесення ухвали Вищого антикорупційного суду у справі N? 991/4539/25»,

що обґрунтовувалось зокрема таким: «Ухвалою Вищого антикорупційного суду (Слідча суддя ОСОБА_6 ) від 20.05.2025 у справі №991/4539/25 у закритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000054, за підозрою мене - ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 369 КК України, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 14, ч, 1 ст. 369-2 КК України, серед іншого накладено арешт шляхом.

Ухвала слідчої судді ВАКС у своїй мотивації та висновках не у повній мірі розкриває дослідження походження коштів та їх причетність до будь-якого виду правопорушень.

Для прикладу, жодним чином не проаналізовано мій майновий стан, наявність чи відсутність обґрунтованих підстав вважати, що кошти, які є на рахунках належать до задекларованих мною трудових доходів від пенсії у розмірі 243924 грн. у 2024 році, соцвиплат-20313грн., 2873850 грн. - доходу від відчуження нерухомого майна, необхідних для базових, соціально-побутових витрат, які забезпечують життєдіяльність моєї сім?ї з урахуванням виховання трьох дітей.

На даний час на рахунках в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» () знаходяться заблокованими суми у 9387,08 грн. і 221,41 дол. США та в АТ «Державний ощадний банк України» () сума у 33166,60 грн. Вказані суми є поточними надходженнями, використовуються на оплати комунальних платежів, харчування та придбання предметів першої необхідності.

У березні та квітні 2025 року, мною як діючим суддею та суддею у відставці, були складені дві декларації згідно чинного законодавства, які я вчасно відправив до НАЗК, і у яких я повно відобразив доходи мої та родини, залишкові кошти, рухоме та нерухоме майно. Під час обшуку 15.05.2025 року детективами НАБУ не було виявлено жодних інших коштів, цінностей, майна, яке б я не вказав у декларації. Поряд з цим, слідчими та процесуальними прокурорами не здобуто та не наведено жодних доказів незаконного збагачення мною протягом понад 14 років за час боротьби за поновлення в статусі судді.

Судом не враховано, що заробітна плата, стипендія, пенсія, соціальна допомога та інші подібні соціальні виплати обов`язково є грошовими коштами, які мають відповідне цільове призначення. В правовому полі, заробітна плата вважається майном особи, на захист якого спрямована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, принципи, які закріплені у статтях 3 і 43 Конституції України, а також положення статті 97 Кодексу законів про працю України»,

із доданим до клопотання таким: повідомлення слідчого; довідка про доходи; скріншоти руху коштів.

2.2. В судовому засіданні заявник і його представник (адвокат) ОСОБА_4 підтримали клопотання і просили таке задовольнити, скасувавши арешти на майно, додавши виписки про рух коштів по власних банківських рахунках.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти скасування арештів на кошти на рахунку в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України», проте не заперечував проти скасування арешту на кошти на рахунку в АТ «Державний ощадний банк України».

15.07.2025 до ВАКС надійшло заперечення детектива НАБУ ОСОБА_7 на клопотання про скасування арешту майна, в якому зазначалось таке: «Щодо скасування арешту з рахунків в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» заперечую, виходячи з наступного…

Злочин, який інкримінується ОСОБА_3 , є тяжким корупційним кримінальним правопорушенням, його санкція передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в особливій частині цього Кодексу.

Таким чином, з метою недопущення відчуження підозрюваним ОСОБА_3 майна, що перебуває у його власності та забезпечення можливості подальшої конфіскації майна існує обґрунтована потреба в арешті майна підозрюваного у кримінальному провадженні.

Відповідно до відомостей з декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 за 2024 рік, станом на 31.12.2024 в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» знаходились активи в розмірі 698061 грн. 411 дол. США., а виходячи зі скарги підозрюваного арештовано лише 9387,08 грн, отже, інше грошові кошти були зняті ним з рахунку в період 01.01.2025-20.05.2025.

Встановлено, що ОСОБА_3 за 2021 рік отримав 1 700 грн доходу, у 2024 році - 41 650 грн. Його дружина - ОСОБА_8 з 2018 року не отримувала доходу.

Відповідно до даних декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держав або місцевого самоврядування за 2024 рік, ОСОБА_3 задекларував дохід в розмірі 243 924 грн пенсії, інших та соціальних виплат - 20 313 грн, 2 873 850 грн доходу від відчуження нерухомого майна.

Підозрюваним не надано жодних доказів на підтвердження того, що грошові кошти, наявні на рахунках станом на 20.05.2025 в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» не можуть бути арештовані.

Посилання підозрюваного на ту обставину, що відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 йому належить до стягнення 6,5 млн грн з ДСА України, а арешт рахунків обмежить їх отримання є надуманими та перебільшеними. Підозрюваний не позбавлений права відкрити інший банківський рахунок для отримання відповідних виплат.

Крім того, варто зазначити, що відповідно до оскаржуваної ухвали, арешт накладеного на безготівкові грошові кошти на банківських рахунках станом на 20.05.2025, а не на майбутні надходження.

Слід врахувати, що зважаючи на доводи підозрюваного під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в частині його майнового стану, а саме нічим не підтверджені доводи про отримання ним раніше заробітної плати щомісяця, яка становила 3000 євро чи 1000 доларів США щомісяця від брата з-за кордону, які він отримував для утримання батька (п. 3.55, 3.56 ухвали від 21.05.2025 справа N?991/4540/25), існують підстави для сумнівів у походженні грошових коштів, які є активами ОСОБА_3 .

Щодо арешту грошових коштів в АТ «Державний ощадний банк України», варто звернути увагу, що арешт накладався на кошти, наявні на рахунках станом на 20.05.2025.

Крім того, відповідно до листа АТ «Державний ощадний банк України» від 19.05.2025 на ім?я ОСОБА_3 відкрито два банківські рахунки, однак в клопотанні про скасуванні арешту не зазначено, на який саме банківський рахунок надходить пенсія підозрюваного та потребує додаткового з`ясування судом.

Також підозрюваний ОСОБА_3 зазначає, що на рахунку в АТ «Державний ощадний банк України» заблоковані кошти в сумі 33166,60 грн, водночас співставляючи надані скріншоти, в першій половина місяця підозрюваному нараховується пенсія в розмірі приблизно 21 тис. грн, що з моменту накладення арешту по даний час мало б становити близько 42 тис. грн (надходження у червні-липні). Вказані обставини також мають бути оцінені та перевірені судом.

В сукупності зазначеного, з метою недопущення реалізації спроб підозрюваного уникнути можливої конфіскації майна як виду покарання за кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 , прошу відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту з рахунків ОСОБА_3 в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України».

Щодо клопотання про скасування арешту з рахунків ОСОБА_3 в АТ «Державний ощадний банк України», у разі встановлення банківського рахунку, на який надходять пенсійні виплати та належного підтвердження вказаних обставин покладаюсь на думку суду», із доданим копіями такого: ухвали слідчого судді ВАКС від 21.05.2025 в справі №991/4540/25), ухвали слідчого судді ВАКС від 20.05.2025 в справі №991/4539/25); декларації ОСОБА_3 за 2024 рік; листа АТ «Державний ощадний банк України» від 19.05.2025; відомості про доходи ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (запити/відповіді №210427, 210426).

3. Обґрунтування позиції суду.

3.1. Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК передбачений арешт майна як один із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 3 статті 132 КПК визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням

3.2. Відповідно до частини 1 статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 статті 170 КПК визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини 2 цієї статті (тобто арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з частиною 10 статті 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна., заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 1 статті 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

3.3. Згідно із частиною 1 статті 174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом . Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто учасники кримінального провадження, які подали клопотання про скасування арешту майна, повинні довести окрему або одночасну наявність фактів необґрунтованості накладення такого арешту та/ або відпадіння подальшої потреби в його застосуванні.

3.4. Суд на підставі наявних матеріалів встановив такі обставини:

15.05.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 27/частиною 3 статті 369, частиною 1 статті 14/частиною 3 статті 369 КК, а саме у підбурюванні до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та у готуванні до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади.

20.05.2025 ухвалою слідчої судді ВАКС ОСОБА_6 у справі №991/4539/25 накладено арешт, шляхом встановлення заборони розпорядження на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: - гараж, автостоянка на 3 поверсі секції «Г», за адресою: АДРЕСА_1 ; - гараж, автостоянка на II поверсі секції «Г», за адресою: АДРЕСА_2 ;- квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; - квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Також накладено арешт шляхом встановлення заборони відчуження на безготівкові грошові кошти, що перебувають на рахунках підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , станом на 20.05.2025, відкритих: в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» (); в АТ «Державний ощадний банк України» ()», що обгрунтовано забезпеченням конфіскації майна як виду покарання, що є необхідним для виконання завдань кримінального провадження.

3.5. Згідно із статтею 59 КК покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Статтею 49 Кримінально-виконавчого кодексу України (КВКУ) визначено, що конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління. Не підлягає конфіскації майно, що належить засудженому на правах приватної власності чи є його часткою у спільній власності, необхідне для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні. Перелік такого майна визначається законом України. Спори, пов`язані з конфіскацією майна, вирішуються в порядку, встановленому законом.

3.6. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. В той же час обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000, заява № 33202/96), та будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, заява № 8793/79).

Дослідивши клопотання з доданими матеріалами, суд вважає, що втручання у право власності власника майна пов`язано із здійсненням кримінального провадження щодо тяжких корупційних кримінальних правопорушень, тому таке обмеження права власності не є свавільним та відповідає вимогам законності із дотриманням справедливого балансу між суспільним інтересом та захистом права власності особи, й застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна необхідне для досягнення мети цього кримінального провадження.

Разом з тим, в цьому випадку обмеження права власності в частині встановлення заборони відчуження на безготівкові грошові кошти, що перебувають на рахунках підозрюваного у банках, є очевидно непропорційним втручанням в його права як законного власника майна, яке призвело до неможливості користуватися такими коштами для задоволення його потреб.

Так, поточний рахунок в АТ «Державний ощадний банк України» (код 00032129) використовується підозрюваним як рахунок зі спеціальним режимом використання винятково для отримання пенсії у розмірі близько 35 тис. грн. щомісяця, яка витрачається на оплату комунальних платежів і поточні потреби,

Щодо коштів на рахунку в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» (код 00032112) суд враховує, що підозрюваного очікує судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні, тривалість та результат якого заздалегідь передбачити неможливо, під час якого вочевидь підозрюваний нестиме чималі витрати на правову допомогу і інші необхідні видатки, тоді як конфіскації підлягатимуть кошти аж на момент виконання можливого обвинувального вироку. Окрім того, залишок коштів на цьому рахунку вочевидь є незначним для цілей конфіскації, тоді як наразі ухвалою слідчої судді накладено арешт на коштовні об`єкти нерухомості, що у випадку призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна цілком забезпечить пропорційність втручання у право власності відповідно до закону.

3.7. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання та скасувати арешт, накладений на безготівкові грошові кошти, що перебувають на рахунках підозрюваного у банках.

Керуючись статтями 131, 132, 170-174, 369-372, 532 КПК, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді ВАКС від 20.05.2025 у справі №991/4539/25, шляхом встановлення заборони відчуження на безготівкові грошові кошти, що перебувають на рахунках ОСОБА_3 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 20.05.2025, відкритих в АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» (код 00032112) і в АТ «Державний ощадний банк України» (код 00032129).

Ухвала не підлягає оскарженню і набирає законної сили негайно після оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 23.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ___________