справа № 619/3218/25
провадження № 1-кс/619/603/25
УХВАЛА

іменем України

16 червня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 22 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,-

встановив:

Слідчий СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 22 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 21.03.2024 до Дергачівської окружної прокуратури Харківської області надійшло повідомлення начальника Харківського міжрайонного відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 , щодо виявлення кримінального правопорушення, а саме, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у соціальній мережі «Facebook» з нікнеймом « ОСОБА_7 » здійснює поширення матеріалів (інформації) публічного характеру, у яких міститься виправдовування, визнання, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема шляхом представлення збройної агресії громадянським конфліктом, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

Згідно з наданою інформацією особа, яка може бути причетна до вчинення вказаного кримінального правопорушення злочину, є мешканка с. Руська Лозова Харківського району Харківської області, а саме гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дергачі Харківського (колишнього Дергачівського) району Харківської області, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

11.10.2024 слідчим проведено огляд сторінок в електронній інформаційній системі, до яких наявний вільний доступ, а саме сторінки в соціальній мережі «Fаcebook», за наданим в повідомленні про кримінальне правопорушення посиланням https://www.facebook.com/profile.php?id=26026, під час якого встановлено, що вона належить особі з зазначеними даними « ОСОБА_7 », та на зазначеній сторінці наявні опубліковані власником вказаної сторінки дописи, та коментарі до них, з фотозображеннями та відео файлами, з явними ознаками виправдовування та визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, та глорифікації її учасників.

За результатами вказаної слідчої дії у кримінальному провадженні №0000040 від 22.03.2024, призначено комплексну судову психолого-лінгвістичну експертизу.

Відповідно до висновку експерта № 8516/8517/12065-12067 від 24.12.2024 за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи, встановлено:

1-2. У публікаціях, розміщених користувачем із нікнеймом « ОСОБА_7 » у соціальній мережі «Facebook», зміст яких зафіксовано у протоколі огляду сторінок в електронній інформаційній системі, до яких наявний вільний доступ від 11.10.2024, - міститься інформація щодо виправдовування, визнання (схвалення та підтримки), заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема шляхом представлення збройної агресії громадянським конфліктом, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

Установлена інформація виражена у формі фактичних тверджень, а також оціночних (оцінних) суджень.

(Детальний лінгвістичний аналіз досліджуваного текстового матеріалу наведено у п. «За питаннями №№ 1-2» Дослідження).

3. Установлена інформація щодо виправдовування, визнання (схвалення та підтримка), заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема шляхом представлення збройної агресії громадянським конфліктом, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочатої у 2014 році має публічний характер, який передбачає її розповсюдження.

(Детальний лінгвістичний та психологічний аналіз досліджуваного матеріалу наведено у п. «За питанням № 3» Дослідження).

4. З огляду на те, що у наданих на дослідженнях матеріалах міститься інформація публічного характеру, яка передбачає її розповсюдження, встановлено, що смисловий потенціал інформаційного матеріалу, наданого на дослідження, спрямований на формування в адресата позитивної соціальної установки (ставлення) щодо виправдовування, визнання (схвалення та підтримки), заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема шляхом представлення збройної агресії громадянським конфліктом, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

(Детальний психологічний аналіз досліджуваного інформаційного матеріалу наведено у п. «За питанням № 4» Дослідження).

Диспозиція ч. 2 ст. 436-2 КК України, передбачає: «Виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України».

В ході допитів в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлено, що сторінка в соціальній мережі «Facebook», з зазначеними даними « ОСОБА_7 », з посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є місцевою мешканкою с. Руська Лозова Харківського (колишнього Дергачівського) району Харківської області.

05.06.2025 на підставі розгляду відповідного клопотання погодженого з процесуальним керівником прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , отримано ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_10 про дозвіл на проведення обшуку житлового будинку АДРЕСА_1 , який перебуває у спільній частковій власності гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_11 , та в якій зареєстрована ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукування комп`ютерної техніки (персонального комп`ютера, ноутбука чи планшету), мобільного телефону, з можливістю виходу до Всесвітньої мережі «Інтернет», за допомогою яких створено аккаунт в соціальній мережі «Facebook», з зазначеними даними « ОСОБА_7 », та в подальшому поширено дописи, та коментарі до них, з фотозображеннями та відео файлами, з явними ознаками виправдовування, визнання (схвалення та підтримки), заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема шляхом представлення збройної агресії громадянським конфліктом, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, чи інших матеріальних об`єктів чи предметів, що підтверджують її протиправну діяльність та обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення злочину, чи інших матеріальних об`єктів чи предметів, що підтверджують протиправну діяльність ОСОБА_6

10.06.2025 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_10 , проведено обшук житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

1) копію довідки №575 про реєстрацію місця проживання гр. ОСОБА_6 , на 1 арк.;

2) копію картки платника податків на ім`я гр. ОСОБА_6 , на 1 арк.;

3) мобільний телефон марки «ZTE», з ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ICCID: НОМЕР_2 , ІМЕІ №2: НОМЕР_3 , ICCID: НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , з SIM №1: НОМЕР_6 та SIM №2: НОМЕР_7 , упакований до паперового конверту з пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії.

10.06.2025 постановою слідчого вилучене майно в ході проведення обшуку від 10.06.2025 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , долучено в якості речових доказів до кримінального провадження №0000040 від 22.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Слідчий СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківській області ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 22 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

10.06.2025 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_3 , діючи на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 05.06.2025, за участю спеціаліста та інших осіб, в присутності понятих було проведено обшук житлового будинку АДРЕСА_1 , який перебуває у спільній частковій власності гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_11 , та в якій зареєстрована ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено наступні предмети:

1) копію довідки №575 про реєстрацію місця проживання гр. ОСОБА_6 , на 1 арк.;

2) копію картки платника податків на ім`я гр. ОСОБА_6 , на 1 арк.;

3) мобільний телефон марки «ZTE», з ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ICCID: НОМЕР_2 , ІМЕІ №2: НОМЕР_3 , ICCID: НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , з SIM №1: НОМЕР_6 та SIM №2: НОМЕР_7 , упакований до паперового конверту з пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії.

10.06.2025 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 винесено постанову, згідно з якою вказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000040 від 22 березня 2024 року.

11.06.2025 слідчий СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є речовими доказами, яке зберегло на собі сліди вчинення злочину, які необхідно вивчити, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочинів.

Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником майна, ані заінтересованими особами за їх наявності не надано та слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно з положеннями ст. 174 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 22 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, в рамках кримінального провадження № 0000040 від 22 березня 2024 року, за ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме:

- копію довідки № 575 про реєстрацію місця проживання гр. ОСОБА_6 на 1 арк;

- копію картки платника податків на ім`я гр. ОСОБА_6 , на 1 арк.;

-мобільний телефон марки «ZTE», з ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІССІD: НОМЕР_2 , ІМЕІ №2: НОМЕР_3 , ІССІD: НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , з SIM №1: НОМЕР_6 та SIM №2: НОМЕР_7 , упакований до паперового конверту з пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1