Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7452/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0001726 від 21.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 209 КК України,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна.

Скаргу обґрунтував тим, що 07.11.2024 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва частково задоволено клопотання слідчого Подільського УП ГУНП у м. Києві про арешт майна. Накладено арешт на автомобіль «Jaguar XF» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

На думку скаржника, законних підстав утримувати належний ОСОБА_3 автомобіль на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів ГУ НП у м. Києві немає, оскільки задовольняючи частково клопотання про арешт майна, слідчий суддя не застосовував обмеження в частині користування вищевказаним транспортним засобом.

Враховуючи зазначене, скаржник вважає, що має місце бездіяльність слідчого щодо неповернення належного ОСОБА_3 майна, а тому просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати уповноваженого слідчого Подільського УП ГУНП у м. Києві повернути належне ОСОБА_3 майно, а саме: автомобіль «Jaguar XF» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 подану скаргу підтримали, просили суд її задовольнити.

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Вислухавши скаржника та його захисника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно із ст. 237 КПК України вилучені при огляді речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приписами ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, уразі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2024 у справі № 758/13711/24 було накладено арешт на транспортний засіб марки «Jaguar XF» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Скаржником 19.05.2025 до Подільського УП ГУНП у м. Києві було направлено заяву про повернення майна.

22.05.2025 СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві було розглянуто вищевказану заяву та повідомлено скаржника про те, що орган досудового розслідування вважає, що передача майна власнику може призвести до втрати речових доказів у кримінальному провадженні, що негативно вплине на подальший судовий розгляд та досягнення мети кримінального провадження. Також заявнику було роз`яснено, що арешт може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

Аналізуючи доводи власника майна, його представника та прокурора у кримінальному провадженні слідчий суддя виходить з того, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку, незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається.

Задля запобігання непомірного втручання у право власності особи законодавцем передбачено строк, протягом якого слідчий чи прокурор має звернутися із клопотанням про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відносно тимчасово вилученого під час обшуку майна, інакше таке майно негайно повертається особі, в якої воно вилучалося.

Все майно, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна безвідносно того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання. З метою недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

Так, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2024 у справі № 758/13711/24 було накладено арешт на транспортний засіб марки «Jaguar XF» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що накладаючи арешт на майно слідчий суддя виходив із того, що прокурором доведено необхідність накладення арешту, вбачається достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи, додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 14.03.2025 було вручено повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, а отже останній має статус підозрюваного у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого якою підозрюється ОСОБА_3 , зокрема дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Отже транспортний засіб марки «Jaguar XF» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , не є тимчасово вилученим майном, а є майном, на яке накладено арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий суддя вважає, що оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України підлягає відмова у поверненні тимчасово вилученого майна, а не майна, на яке вже накладено арешт відповідно до ст. 170 КПК України.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги скарги є необґрунтованими, та з урахуванням повноважень слідчого судді, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0001726 від 21.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 209 КК України слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 169, 171, 236, 303-307, 309 КПК України

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0001726 від 21.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 209 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1