справа № 361/2327/25
провадження № 1-кп/361/87/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000144 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0000144 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, які перебувають в умовах утримання у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з письмовим клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 12 серпня 2025 року та на переконання прокурора, підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, прохав обрати йому більш м`який вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт, намірів впливати на потерпілого та свідків, а також ухилятися від суду він не має, зазначив, що не причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки підозра висунута ОСОБА_5 є неконкретизованою та необґрунтованою. Досудове розслідування у кримінальному провадженні було здійснено поверхово, формально, без належного аналізу усіх зібраних досудовим розслідуванням належних доказів. Участь ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є недоведеною досудовим розслідуванням у встановленому процесуальним законом порядку, особисто ОСОБА_5 заперечує свою участь у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Ризики, на які вказує у своєму клопотанні прокурор є недоведеними, необґрунтованими та такими, що жодним чином не підтверджуються належними доказами, будь яких ризиків, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суду не надано. Обвинувачений на має наміру ухилятися від суду та будь-яким чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини по справі, так як він не вчиняв цих злочинів.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Положенням статті 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів, дані про його особу, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці постійного проживання, сімейний стан, майновий стан.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до двох місяців, суд бере до уваги особу обвинуваченого, якому органами досудового розслідування інкриміновано тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, не допитані потерпілі та свідки, на даний час стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, характер злочину, в якому обвинувачують ОСОБА_5 дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві, його можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі, тому на даному етапі розгляду кримінального провадження обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинувачених під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченим необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб, Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 331 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме по 27 вересня 2025 р. включно.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження термінів тримання під вартою та домашнього арешту безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1