УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 13.08.2025 про зміну запобіжного заходу, -

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду м. Києва звернулась захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 із клопотанням про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000252 від 13.08.2025, в якому просила змінити обраний по відношенню до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Клопотання обгрунтоване тим, що на даний час відпала потреба в застосуванні обраного запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту, оскільки підозрюваним жодного разу не було порушено покладені обов`язки, що свідчить про фактичну мінімалізацію ризиків.

Зазначає, що доказів незаконного тиску на свідків у сторони обвинувачення не мається, як і підстав обгрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які давно зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення.

Окрім цього, ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, не має наміру впливати на потерпілих, свідків так як, під час досудового розслідування допитані всі особи, які необхідні слідству як свідки. Крім цього, існує таємниця досудового розслідування та план слідчих дій, що слідчий не повинен розголошувати. І у неї відсутні наміри перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, а також скоювати нові злочини вона не збирається.

Ініціатор вказаного клопотання зазначає, що ОСОБА_4 є раніше не судимою, має позитивну характеристику, постійне місце проживання, займається стабільною професійною діяльністю адвоката, є матір`ю трьох неповнолітніх дітей, які потребують щоденного догляду. Батько та чоловік ОСОБА_4 є інвалідами 2 групи, чоловік фактично не може виконувати функції годувальника та догляду за дітьми, тому ОСОБА_4 є єдиним годувальником родини. Діти навчаються у сусідньому селі, у Лісовицькій гімназії Таращанського ОТГ Білоцерківського району Київської області, яка знаходиться на відстані 8 км. від дому, і саме ОСОБА_4 возить їх до школи. Цілодобовий домашній арешт робить це неможливим і порушує права дітей на освіту, так як зазначена гімназія знаходиться на відстані 8 км. від дому. Дітей необхідно туди відвозити, кожного дня вони не в змозі відвідувати гімназію, оскільки постійно доводиться просити чужих людей про допомогу відвозити їх до школи, що не завжди виходить. До дому діти повертаються вже пішки, самостійно, і це є небезпечно, оскільки в країні триває військовий стан та відбуваються постійні обстріли, особливо в Київській області. Хворі батьки також потребують допомоги. Також, ОСОБА_4 має хворого рідного брата - ОСОБА_7 , який має діагноз: «Стеноз спинномозкового каналу на рівні L2-S1 нижнього парарарезу та вираженого нейропатичного больового синдрому. Наразі його готують до проведення складної операції і йому буде необхідний після операційний догляд. її брат не живе разом з дружиною та дітьми, його сімейні стосунки зіпсовані вже не перший рік. Тому матеріальне забезпечення, догляд та допомога брату лягає на плечі ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 страждає на гіпертонічну хворобу, потребує регулярного медичного нагляду та можливості відвідувати лікарів. Цілодобовий домашній арешт обмежує доступ до медичних послуг, що є порушенням ст. З ЄКПЛ (заборона нелюдського поводження).

Крім цього, ОСОБА_8 є діючим адвокатом. Має багато клієнтів з якими вже укладені договори та велась робота по їх справам. На даний час надавати правову допомогу в повному обсязі вона не має можливості, оскільки знаходиться під цілодобовим арештом.

Також зазначено, що вищевказане свідчить про міцні соціальні зв`язки та відсутність ризиків переховування від слідства та суду та повинно трактуватись на користь ОСОБА_4 .. Вищевказані обставини є стримуючим фактором та можуть вважатися запорукою та певною гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 та її захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 клопотання підтримали із викладених в ньому підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти клопотання, посилаючись на його безпідставність.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, заслухавши пояснення учасників розгляду, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.08.2025 обраний підозрюваний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 12.10.2025 та покладені на підозрювану обов`язки згідно ч.5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи заявлене захисником клопотання про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з того, що частиною першою статті 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Такими підставами є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

При цьому, обставини, які зазначені захисником підозрюваної у даному клопотанні, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування, оскільки зазначені стороною захисту обставини вже були враховані слідчим суддею при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладеними на підставі ч.5 ст. 194 КПК України обов`язками та не виключають наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Належна процесуальна поведінка та відсутність порушень з боку підозрюваної покладених на неї обов`язків під час досудового розслідування, не свідчить про істотне зменшення ризиків у кримінальному провадження, як про це стверджує сторона захисту, натомість підтверджує, що застосований слідчим суддею вид запобіжного заходу є таким, що достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, забезпечує його належну процесуальну поведінку в цьому кримінальному провадженні.

Тобто, цілодобовий арешт із визначенням на підставі ч.5 ст. 194 КПК України обов`язків забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

При цьому, під час розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею не було встановлено випадків відмови у наданні дозволу підозрюваній у необхідності тимчасово покинути своє житло з поважних причин.

Інші доводи сторони захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання жодним чином не вказують на можливість задоволення такого клопотання.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу, що згідно зі ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання на час його розгляду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 201, 203, 309, 372, 392, 393, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: