ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 Справа №607/11270/25 Провадження №1-кп/607/1548/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000949 від 11 травня 2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, особи з інвалідністю ІІІ групи, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ветеран війни учасник бойових дій, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон) поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов?язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. При цьому, згідно із ч. 10 ст. 62 Закону поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Так, інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції ОСОБА_6 разом із поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_7 , згідно графіку заступили на чергування з 20:00 год 10.05.2025 по 08:00 год 11.05.2025 у складі екіпажу «Юпітер-203» у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю.

Надалі, 11.05.2025, о 01:39 год, під час патрулювання, по Тарнавського, в м. Тернопіль, було виявлено транспортний «Volkswagen» сірого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався у час «комендантської години», у зв?язку із чим, даний автомобіль було зупинено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Коли транспортний засіб зупинився, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 будучи у форменому одязі із наявними знаками Національної поліції підійшли до водія транспортного засобу. Після цього представившись, ОСОБА_7 повідомила про причину зупинки, та в ході спілкування ОСОБА_3 , який перебував за кермом транспортного засобу, почав нецензурно висловлюватись в сторону працівників Національної поліції, не реагуючи на зауваження та законні вимоги зупинитись продовжив рух транспортним засобом по вул. Тарнавського в м. Тернопіль. Під час переслідування, 11.05.2025 близько 01:42 год. ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом зупинився на краю дороги, поблизу будинку № 9, що по вул. Євгена Коновальця, в м. Тернополі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 11.05.2025 близько 01:42 год, ОСОБА_3 , вийшов із власного транспортного засобу «Volkswagen» сірого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівник правоохоронного органу - інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції ОСОБА_6 , підійшов до задньої лівої дверки вищевказаного транспортного засобу, звідки взяв в руку предмет візуально схожий на «Мачете» та пришвидшеним кроком почав йти у сторону ОСОБА_9 при цьому висловлюючись в сторону останньої нецензурною лексикою та погрозою вбивством, а саме, повідомив, що зараз Вас зарубаю. У зв?язку із виконанням інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 службових обов?язків, сприйняв як таку, що загрожує життю і здоров?ю та реально може бути приведена до виконання.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 , останнім порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейського Управління патрульної поліції в Тернопільській області департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 під час виконання останнім покладених на нього службових обов?язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію».

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала обвинувачення в повному обсязі за ч. 1 ст. 345 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.

З врахуванням даних щодо особи обвинуваченого, просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді одного року позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Крім того, просила стягнути з ОСОБА_3 кошти за проведення експертизи у кримінальному провадженні та вирішити питання щодо речових доказів.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Вказав, що обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсності. Просив його суворо не карати та запевнив суд, що в подальшому не буде вчиняти подібних дій. Крім того, вказав, що на сьогодні його стан здоров`я погіршився, у зв`язку з проходженням військової служби, та отриманням поранення. Також зазначив, що у нього наявний діагноз «Розлад адаптації».

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила врахувати, що обвинувачений повністю визнав вину та щиро розкаявся, особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, особою з інвалідністю, отримав поранення внаслідок проходження військової служби, стан здоров`я обвинуваченого, зокрема, наявність захворювання цукрового діабету 2-го типу, а також його позитивну характеристику та допомогу волонтерській спільноті з перевезенням гуманітарної допомоги, а відтак просила призначити мінімальне покарання не пов`язане з позбавленням волі.

4. Позиція потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, водночас скерував на адресу суду заяву, у якій просив проводити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 без його участі, претензії майнового чи морального характеру у нього до обвинуваченого відсутні. Щодо міри покарання просив суд суворо не карати.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

5. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч. 3 ст. 349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

6. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 345 КК України погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

7. Мотиви призначення покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За частиною 2 ст. 60 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке згідно з ст. 12 КК України відносяться до нетяжких, конкретні обставини справи, особу винного, який є учасником бойових дій, особою з інвалідністю ІІІ групи, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, перебуває на диспансерному динамічному спостереженні в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з 30.08.2012 року, діагноз: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання складного лікарського засобу та інших психоактивних речовин. Синдром залежності внаслідок вживання складного лікарського засобу та інших психоактивних речовин», а також з 11.06.2025 року звертається за медичною допомогою лікаря-психіатра поліклініки КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР, діагноз: «Розлади адаптації», його стан здоров`я, отримання ним поранення під час проходження військової служби, а також здійснення обвинуваченим волонтерської діяльності, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі. Однак, з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Також з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії, на нього слід покласти передбачені ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції обвинуваченого ОСОБА_3 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб останній довів своє виправлення, а покладення на нього обов язків, передбачених ст. 76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Крім того, у кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати за проведення судової експертизи зброї від 23.05.2025 № СЕ-19/120-25/6274-ХЗ в розмірі 1782,80 гривень, які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період дії іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:

- мачете фірми «TRUPER», яке поміщено у спеціальне упакування Експертної служби МВС України із серійним номером 6273675 та згідно з квитанцією № 016307 передано в камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області знищити;

- електронний документ магнітний носій DVD-R диск, на якому міститься відеозапис із нагрудної камери працівників УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за 11.05.2025, під назвою: export-m3fgo залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судової експертизи зброї від 23.05.2025 № СЕ-19/120-25/6274-ХЗ в розмірі 1782,80 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1