печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000410 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000410 від 11.07.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено достатньо підстав вважати, що було вчинено розслідуване кримінальне правопорушення, за таких обставин.

У вихідний день 22.12.2024 о 09:00 год молодший інспектор 2-ої категорії режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 заступив на добове чергування згідно Наказу №357 від 20.12.2024 «Про забезпечення охорони та нагляду за ув`язненими (засудженими) на добу», на пост №3, третій поверх корпусного відділення №2 ДУ «Київський слідчий ізолятор». Також згідно Наказу №357 від 20.12.2024 «Про забезпечення охорони та нагляду за ув`язненими (засудженими) на добу» на денну зміну для проведення прогулянок ув`язнених на п`ятому поверсі корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 09 год. до 17 год. 22.12.2024 заступив молодший інспектор 2-ої категорії відділу режиму і охорони ОСОБА_7 . Під час несення служби ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пов`язанні між собою в частині спільних функціональних обов`язків, положень Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально - виконавчої служби України та Інструкції із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України, що регулюють діяльність ДУ «Київський слідчий ізолятор» в цілому.

Разом з тим, у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 21.10.2024, у приміщенні ДУ «Київський слідчий ізолятор» у засудженого ОСОБА_8 на прізвисько « ОСОБА_9 », який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» та відбуває покарання у виді позбавлення волі строком три роки за вчинення хуліганства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ув`язненому ОСОБА_10 . ОСОБА_8 , відбуваючи покарання та утримуючись в камері №35 внутрішнього поста №2 корпусного відділення №1 (далі за текстом - камерне приміщення №35) ДУ «Київський слідчий ізолятор», будучи особою негативної спрямованості, являється так званим «смотрящим» за СІЗО та відповідно має вплив на ув`язнених, засуджених, які утримуються в ДУ «Київський слідчий ізолятор», та молодших інспекторів відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Поряд з цим установлено, що 19.10.2024 о 17:30 год. правоохоронними органами у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У подальшому, 20.10.2024 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

21.10.2024 відносно ОСОБА_10 судом, у межах кримінального провадження, вперше обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому під час досудового розслідування неодноразово безперервно продовжувався. Востаннє запобіжний захід відносно ОСОБА_10 продовжено 16.12.2024 Святошинським районним судом м. Києва в межах строку досудового розслідування до 20.01.2025.

Починаючи з 07.11.2024 ОСОБА_10 на прізвисько « ОСОБА_11 » разом з сімома іншими ув`язненими утримувався у камерному приміщенні № 71 внутрішнього поста № 3 корпусного відділення № 2 (далі за текстом - камерне приміщення №71) ДУ «Київський слідчий ізолятор».

З метою реалізації свого злочинного умислу, у не встановлений досудовим розслідуванням час 22.12.2024 ОСОБА_8 маючи авторитет та вплив серед ув`язнених, засуджених та молодших інспекторів відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» залучив до своєї протиправної діяльності засудженого з камери №35 ОСОБА_12 на прізвисько « ОСОБА_13 », який діючи від імені ОСОБА_8 та користуючись авторитетом ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 14:02 год та не пізніше 14:08 год 22.12.2024 надав вказівку або попрохав молодшого інспектора з прогулянки ОСОБА_7 та молодшого інспектора на посту №3 ОСОБА_5 вчинити умисні дії щодо забезпечення вільного його пересування по території корпусних відділень №1,2, а також провести та впустити його до камери №71 з метою схиляння ОСОБА_10 вийти на прогулянку для подальшої розмови з ОСОБА_8 .

У проміжок цього часу у ОСОБА_7 , в межах своєї зони відповідальності на робочому місці, перебуваючи в корпусному відділенні №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор», виник злочинний умисел на виконання вказівки або прохання ОСОБА_12 , тобто на вчинення умисних дій які він в силу своєї посади не має права виконувати та дозволяти, з метою не вступати з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в конфлікт, та прагнучи завоювати їх пошану та лояльність.

Разом з тим, у вказаний проміжок цього часу у ОСОБА_5 , в межах своєї зони відповідальності на робочому місці, перебуваючи на посту №3 корпусного відділення №2 ДУ «Київський слідчий ізолятор», виник злочинний умисел на виконання вказівки або прохання ОСОБА_12 , тобто на вчинення умисних дій які він в силу своєї посади не має права виконувати та дозволяти, з метою не вступати з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в конфлікт, та прагнучи завоювати їх пошану та лояльність.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в частині вчинення умисних дій, які ОСОБА_7 в силу своєї посади не має права виконувати та дозволяти, ОСОБА_7 погодився з проханням ОСОБА_12 та умисно, в порушення пункту 3 глави 3 розділу VII Інструкції та посадової інструкції, відповідно до якої ОСОБА_7 мав суворо дотримуватись порядку переміщення ув`язнених (засуджених) по режимні території та коридорах СІЗО, не пізніше 14:07 год. дозволив ОСОБА_12 самостійно рухатись по поверхам корпусних відділення №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор» та безперешкодно прийти до камерного приміщення №71 на посту №3, де утримувався ОСОБА_10 .

В свою чергу ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел в частині вчинення умисних дій, які ОСОБА_5 в силу своєї посади не має права виконувати та дозволяти, погоджуючись з проханням ОСОБА_12 , не раніше 14:07 год, в порушення вимог пункту 6 глави 1 розділу V Інструкції та посадової інструкції відповідно до яких мав контролювати поведінку та дії ув`язнених (засуджених) з метою попередження правопорушень у камерах та не допускати контактів між собою ув`язнених, які тримаються в різних камерах, умисно дозволив ОСОБА_12 вільно пересуватись по посту №3 та в подальшому о 14:11 год. в порушення ст. 8 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» умисно дозволив ОСОБА_12 підійти до камери №71 для розмови ОСОБА_12 з ОСОБА_10 .

Далі о 14:11 год. до камерного приміщення № 71, посту №3 корпусного відділення № 2 ДУ «Київський слідчий ізолятор», в якому утримувалися ув`язнені ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за умисного сприяння ОСОБА_21 та ОСОБА_5 , через дверну кватирку заглянув засуджений ОСОБА_12 де привітався з ОСОБА_10 та запропонував йому вийти на прогулянку.

В подальшому, після короткої розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , продовжуючи самовільний та безконтрольний, зі сторони молодшого інспектора режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 та молодшого інспектора денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 , рух по 3-му поверху, покинув корпусне відділення № 2 та о 14:18 год знову підійшов до камерного приміщення № 71, після чого молодший інспектор режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 діючи умисно, безпідставно та протизаконно, сприяючи засудженому ОСОБА_12 , шляхом перевищення своїх службових повноважень в частині порушення вимог статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо роздільного тримання різних категорій ув`язнених (засуджених), розуміючи, що зустріч ув`язнених з камери №71 з засудженим з камери №35 ОСОБА_12 може викликати ризики, небезпеку та наслідки, в присутності другого молодшого інспектора денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 , відчинив вказане камерне приміщення та о 14:19 год. впустив до камерного приміщення № 71 ОСОБА_12 , після чого прикрив двері камерного приміщення та разом з ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел щодо вчинення діянь, які суперечать визначними посадовими інструкціями, очікували на ОСОБА_12 поряд з камерним приміщенням.

Далі, о 14:25 год. молодший інспектор режиму охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 , продовжуючи діяти умисно, в порушення норм визначених Інструкцією та посадовою інструкцією, відчинив двері камерного приміщення № 71 та випустив звідти шістьох ув`язнених, а саме ОСОБА_12 (камерне приміщення № 35), ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , після чого, продовжуючи діяти умисно, нехтуючи покладеними нього обов`язками в порушення вимог абзацу 4 пункту 2 глави 2 розділу VІІ та абзацу 15 пункту 2 глави 5 розділу ІІІ Інструкції, без проведення особистого обшуку кожного, без присутності старшого по корпусному відділенні № 2 режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_22 , вказані ув`язненні самовільно та без контролю зі сторони молодшого інспектора режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 та молодшого інспектора денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 , у супроводі та під наглядом ув`язненого ОСОБА_12 пішли до прогулянкових двориків на п`ятий поверх корпусних відділень №1,2.

В цей час молодший інспектор режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 та молодший інспектор денної зміни відділу режиму і охорони ОСОБА_7 , не контролюючи рух зазначених ув`язнених, знаючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_12 утримується зовсім в іншому камерному приміщенні іншого корпусного відділення, умисно допустили безконтрольний рух ув`язнених по коридору поста №3 та корпусному відділенні №2 та ОСОБА_7 умисно, не поспішаючи, попрямував за ними до прогулянкових двориків, а ОСОБА_5 залишився на посту №3 третього поверху корпусного відділення №2.

Піднявшись до прогулянкових двориків, ув`язненні ОСОБА_12 (камерне приміщення № 35), ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 (камерне приміщення № 71), під супроводом ОСОБА_12 самовільно зайшли до прогулянкового дворику № 23, в якому на той час, в порушення вимог статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» у частині роздільного тримання різних категорій ув`язнених (засуджених), вже перебували інші ув`язненні, а саме: ОСОБА_8 з камерного приміщення №35, ОСОБА_23 з камерного приміщення №101, ОСОБА_24 з камерного приміщення №101, ОСОБА_25 з камерного приміщення №101 та інші не встановлені на даний час досудовим розслідуванням ув`язнені з інших камер.

В цей час ОСОБА_7 , який прямував слідом за ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , підійшов до дверей прогулянкового дворику №23 та діючи умисно, безпідставно та протизаконно, сприяючи засудженим ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , шляхом перевищення своїх службових повноважень в частині порушення вимог статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо роздільного тримання різних категорій ув`язнених (засуджених), розуміючи, що зустріч ув`язнених з камери №71 з іншими ув`язненими (засудженими) з різних камер у прогулянковому дворі №23 може викликати ризики, небезпеку та наслідки, прикрив двері до прогулянкового дворику №23 та умисно не замкнув їх з метою забезпечення вільного безперешкодного пересування ув`язнених між прогулянковими двориками.

У відповідності до графіку проведення прогулянок на грудень 2024 року, затвердженого виконувачем обов`язків начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_26 , в період часу з 14 до 15 години на прогулянці в окремому прогулянковому дворику мали перебувати ув`язненні з камерного приміщення № 71, однак в порушення пункту 2 глави 9 розділу IV Правил та статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» у частині роздільного тримання різних категорій ув`язнених (засуджених), в прогулянковому дворику № 23, на момент перебування в ньому ОСОБА_10 , перебували ув`язненні щонайменше з трьох різних камерних приміщень та в порушення графіку проведення прогулянок.

В подальшому, в той же день 22.12.2024 в період з 14:30 год. по 14:45 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , ОСОБА_12 ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та частина інших не встановлених на даний час досудовим розслідуванням ув`язнених, що перебували в прогулянковому дворику № 23 нанесли ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього його кута, синця на грудній клітині зліва від рівня 4-го ребра до 11-го ребра між середньо-пахвовою та задньо-пахвовою лініями, синця у лівому підребер`ї на рівні задньої пахвової лінії, синців на тильній поверхні лівої кісті на фоні основного суглобу 3-го пальця та на тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця, перелому 4-11 ребр по передньо-пахвовій лінії зліва, 4-7 по передньо-пахвовій справа та перелому 7-го ребра по лопатковій лінії зліва із розривами пристінкової плеври зліва, крововилив у м`які тканини голови у правій скронево-потиличній ділянці, крововиливу під оболонки, у речовину та шлуночки мозку, що спричинені в результаті дії тупих предметів в один і той самий час та які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті та в подальшому, 28.12.2024 призвели до смерті ув`язненого ОСОБА_10 .

Разом з тим, в цей час ОСОБА_7 , перебуваючи на коридорі прогулянкових двориків в момент поміщення ОСОБА_10 до прогулянкового двору №23, усвідомлюючи ризики та можливості виникнення конфлікту та бійки між ув`язненими, умисно перевищив свої службові повноваження, в частинні наданих йому функціональними обов`язками прав, та нехтуючи покладеними на нього обов`язками не вчинив жодних дій щодо попередження та припинення конфлікту, який супроводжувався побиттям ОСОБА_10 з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та інших не встановлених на даний час досудовим розслідуванням ув`язнених та засуджених.

Тим самим, молодший інспектор 2-ої категорії режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 та молодший інспектором денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 без попередньої змови між собою, діючи разом, вчинили умисні дії які вони не мали права виконувати та дозволяти, що призвело до зустрічі ОСОБА_10 в прогулянковому дворі №23 з ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 які спільно з не встановленими на даний час досудовим розслідуванням ув`язненими (засудженими) з інших камер спричинили тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 , що призвели до його смерті.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365 КК України, а саме в перевищенні службових повноважень вчиненого групою осіб без попередньої змови, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

23.04.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України.

За вказаними вище фактами кримінальної протиправної діяльності 23.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України..

24.04.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.06.2025 з одночасним обранням альтернативного заходу забезпечення у вигляді застави розміром 1059800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) гривень.

11.06.2025 заступником Генерального прокурора розглянуто клопотання слідчого та винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 28.12.2024 до трьох місяців, тобто до 21.07.2025.

16.06.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_27 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.07.2025.

11.07.2025 процесуальним прокурором у кримінальному провадженні №0001006 від 28.12.2024 виділено матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в окреме кримінальне провадження №0000410 від 11.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України

11.07.2025 ОСОБА_5 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження №0000410.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000410, що виділене з кримінального провадження №0001006, на підставі постанови заступника Генерального прокурора про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 21.07.2025, з урахуванням відкриття матеріалів досудового розслідування 11.07.2025 для ознайомлення, строк досудового розслідування на теперішній час не спливає.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване громадянину України ОСОБА_5 кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких, оскільки санкція ч. 3 ст. 365 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років.

Так, зокрема складність кримінального провадження та великий обсяг матеріалів кримінального провадження наданих для ознайомлення, а саме 27 томів та процесуальна поведінка учасників кримінального провадження, що полягає у тривалому ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, вимагає додаткового строку.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, в ході досудового розслідування виникла необхідність у продовженні застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують реальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний, розуміючи, що досудове розслідування перебуває на завершальній стадії, у разі не продовження діючого запобіжного заходу, може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Кримінальне правопорушення, що інкримінується громадянину України ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, належать до тяжких, оскільки санкція ч. 3 ст. 365 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років.

Вищевикладене свідчить також про те, що він, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Маючи та підтримуючи тісні взаємозв`язки із ув`язненими та засудженими особами в межах ДУ «Київський слідчий ізолятор», а також із особами, що мають підвищений статус в кримінальному середовищі, може скористатися вказаними злочинними зв`язками з метою постійної зміни місця свого перебування (проживання), що дозволить йому протягом тривалого часу переховуватися від органів слідства та суду та в подальшому уникнути покарання.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може вжити заходів, направлених на перетин державного кордону з метою переховування від органів досудового розслідування та суду на території іншої країни та подальшого уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Також враховуючи, що наразі, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, проведенням військових дій країною агресором, частина території держави Україна є тимчасово окупованою, що додатково створює ризик та може дати підозрюваному можливість переховуватись на тій території країни, яка непідконтрольна органам державної влади.

2. Незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

З урахуванням відомих підозрюваному обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, підозрюваний може вдатися до вчинення погроз фізичною розправою, умовлянь, підкупу, шантажу, інших дій насильницького характеру з метою впливу на інших підозрюваних, а також на свідків, які як допитані так і не допитані у кримінальному провадженні, та зміни останніми показів в частині фактичних обставин. Вплив на підозрюваних та свідків може сприяти уникненню притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

У зв`язку з чим достатня вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них безпосередній або ж опосередкований вплив через службові або інші зв`язки з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Ураховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень за попередньою змовою з іншими особами, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, останній, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа учасників вчинення кримінальних правопорушень можуть надати правдиві показання щодо його особистої ролі у організації, сприянні, підготовці та вчинення кримінального правопорушення, намагатиметься вплинути на таких осіб з метою домогтися надання ними неправдивих показань на свою користь.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час у кримінальному провадженні існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, може продовжити узгоджувати свої дії з іншими учасниками злочинів, з метою недопущення викриття себе, а також з метою перешкоджання органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, підозрюваний, перебуваючи не під вартою, усвідомлюючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває в активній стадії та на даний час проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення повного кола осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, інформувати та попереджати таких осіб про їх кримінальне переслідування та хід досудового розслідування.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Даний ризик підтверджується самим характером вчинення кримінального правопорушення та особистістю підозрюваного, та ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 в силу займаної посади та здійснюючи службу в ДУ «Київський слідчий ізолятор» може примушувати свідків із числа ув`язнених до відмови від давання показань або спотворити раніше надані покази, чим саме вчинити кримінальне правопорушення передбачене ст. 386 КК України.

В цей же час, в розслідуваному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, характер вчинення яких свідчить про усвідомлене та цинічне прийняття наслідків своїх дій та недбале ставлення до їх настання.

З урахуванням викладених обставин, жоден більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України.

Так, інші більш м`які запобіжні заходи не дозволять запобігти існуючим ризикам, оскільки у такому разі підозрюваний матиме можливість і надалі контактувати з особами, причетними до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особами з числа інших невстановлених на даний час організаторів та учасників вчинених злочинів, узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, такі контакти можливі як під час особистих зустрічей, так і за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відстежити гласними чи негласними засобами контролю у порядку, передбаченому Главою 21 КПК України.

Так, застосування у відношенні підозрюваного запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, поруки, застави чи домашнього арешту, із одночасним покладенням на нього відповідних обов`язків, не дозволить запобігти ризику його можливого спілкування з організаторами та іншими виконавцями інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також ризику тиску на інших підозрюваних та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Тобто інші, більш м`які запобіжні заходи, неможливо застосувати до підозрюваного з наступних причин:

- особисте зобов`язання - застосування вказаного запобіжного заходу не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень та перебуваючи на свободі зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності;

- особиста порука - на адресу Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного, оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість, але навіть у тому разі, якщо у суді під час розгляду даного клопотання буду такі звернення, на думку слідства такий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам;

- застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисників, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання настання вищевказаних ризиків.

Підсумовуючи, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкий стан здоров`я ОСОБА_5 . Ризик переховування відсутній, оскільки подія сталася 22 числа, 28 числа відомості внесено до ЄРДР, а фактичне затримання - лише 23.04.2025, тобто через 4 місяці після вказаної події. Протягом вказаного часу ОСОБА_5 ходив на роботу, працював та не переховувався, двічі був допитаний в якості свідка, надавав показання, не вчиняв тиску на свідків та потерпілу сторону. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню відсутній, оскільки досудове розслідування закінчено, сторона захисту отримала матеріали досудового розслідування. Сторона захисту зацікавлена в швидкому ознайомленні з матеріалами провадження. Твердження обвинувачення про наявність у ОСОБА_5 тісних взаємозв`язків із ув`язненими та засудженими особами в межах ДУ «Київський слідчий ізолятор», а також із особами, що мають підвищений статус в кримінальному середовищі, не підтверджені та не відповідають дійсності. З матеріалів клопотання не вбачається де фактично ОСОБА_5 ніс службу, з протоколу огляду реанімації вбачається, що при огляді ОСОБА_10 візуальних ушкоджень немає, окрім підпахової. Протоколом огляду від 28.12.2025 слідів кримінального правопорушення не виявлено. З самого початку ОСОБА_10 зазначено, що він впав з брусів, йому не наносили тілесні ушкодження. Після події черговим працівником СІЗО було направлено повідомлення в ДБР, Шевченківське УП, прокуратуру, відтак не підтверджується факт приховування групою осіб даного інциденту. Крім того, медики надавали медичну допомогу ОСОБА_10 . У висновку експерта №991 зазначено, що під час надання ОСОБА_10 медичної допомоги медпрацівниками було допущено суцільні недоліки (дефекти), будь-які інші причинно-наслідкові зв`язки відкриття дверей в камерному приміщенні №71 зі смертю ОСОБА_10 не зазначені. ОСОБА_5 має двох неповнолітніх дітей, одружений, позитивно характеризується за попереднім місцем проживання, мав заохочення на роботі, з 19.04.2024 по теперішній час перебуває на посаді молодшого інспектора 2-ої категорії відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор», є пенсіонером, за 2019 рік отримав доходів на суму 148 001,78 грн, 2020 - 157962,30 грн, 2021 - 164684,51 грн, 2022 - 212344,76 грн, 2023 - 194089,98 грн, 2024 - 211764,18 грн, січень-березень 2025 - 59069,35 грн. Вказане свідчить про відсутність у ОСОБА_5 суми застави, визначеної наразі ухвалою слідчого судді. Крім того, матір ОСОБА_5 хворіє на цукровий діабет 2 стадії 2 ступеня. З огляду на викладене просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого та змінити ОСОБА_5 застосований запобіжний захід на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт або зменшити заставу до 200 тисяч гривень.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника. Зазначив, що завжди з`являвся за кожним викликом, не має наміру тікати, не має закордонного паспорту, натомість має двох дітей.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, долучені стороною захисту документи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000410 від 11.07.2025 (виділеному з кримінального провадження №0001006 від 28.12.2024) за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

23.04.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України /том 1 а. м. 135-137/.

23.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365 КК України /том 1 а. м. 143-152/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2025 (справа №757/18793/25-к) відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.06.2025, одночасно підозрюваному визначено заставу у розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 1 059 800 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України /том 1 а. м. 153-154/.

Строк дії вказаного запобіжного заходу ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2025 (справа №757/27923/25-к) продовжено до 21.07.2025 включно, одночасно підозрюваному визначено заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 908 400 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або зміну місця роботи; прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Ніжинського району Чернігівської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності); носити електронний засіб контролю /том 1 а. м. 164-165/.

Як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, 11.07.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000410 завершено та розпочато виконання вимог, передбачених ст. 290 КПК України, про що 11.07.2025 особисто повідомлено підозрюваного ОСОБА_5 /том 1 а. м. 19/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання, а саме у: протоколах огляду від 28.12.2024, 29.12.2024, 20.01.2025, протоколах огляду місця події від 28.12.2024, 29.12.2024, протоколах обшуків від 30.12.2024, 21.02.2025, протоколі тимчасового доступу до документів від 03.09.2025, протоколах допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_27 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_5 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , протоколі огляду речей від 16.01.2025, протоколах слідчого експерименту від 09.01.2025, 05.03.2025, протоколах пред`явлення для впізнання за фотознімками від 11.03.2025, 05.03.2025, висновках експертів від 19.02.2025, 21.02.2025, 25.03.2025, 21.02.2025, 12.03.2025, 18.03.2025, 19.03.2025, 11.04.2025, 14.04.2025, протоколі огляду речей від 01.02.2025.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 на даній стадії кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, покарання за яке встановлене виключно у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. При цьому нижня межа вказаної санкції передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Таким чином, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням в силу приписів ст. 75 КК України виключається. Така суворість та безальтернативність покарання може спонукати особу переховуватись від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення відповідальності, що обумовлює існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. При цьому наявність у ОСОБА_5 дружини, двох неповнолітніх дітей та офіційного працевлаштування, хоч і позитивно характеризує підозрюваного, але не нівелює вказаного ризику.

Передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні наявний з огляду на те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення у співучасті, відтак підозрюваний може особисто чи за допомогою своїх спільників незаконно впливати (шляхом залякування, умовляння, пропозиції грошової винагороди, погрозами тощо) інших учасників провадження у цьому кримінальному провадженні з метою примушення їх до зміни наданих раніше показань. При цьому, доказове значення для суду мають тільки ті показання, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання (або ж отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України), тому до допиту осіб в суді такий ризик залишається актуальним.

Наявний також ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань зі співучасниками з метою уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності. Останні можуть обговорювати спільну версію своєї невинуватості у злочинах, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх причетних до розслідуваних кримінальних правопорушень осіб. Підозрюваний також може зловживати своїми процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення процесуальних дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

З огляду на інкримінування ОСОБА_5 вчинення злочину, пов`язаного із перевищенням службових повноважень (умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що спричинило тяжкі наслідки) те, що ОСОБА_5 продовжує займати посаду інспектора в ДУ «Київський ізолятор», слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість продовження протиправної діяльності.

Твердження сторони захисту про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження існування визначених ст. 177 КПК України ризиків та їх необґрунтованість є безпідставними з огляду на вищевикладене.

Об`єктивних відомостей на підтвердження того, що стан здоров`я ОСОБА_5 перешкоджає його утриманню під вартою, в матеріалах немає.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри, доведення наявності в провадженні передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які не зникли від часу застосування запобіжного заходу, конкретних обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суспільної небезпечності останнього, вважаю, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, у тому числі цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам, оскільки останній, перебуваючи на волі, зможе за допомогою засобів зв`язку комунікувати з іншими учасниками провадження, надавати їм вказівки, таким чином тиснути на них або свідків, а також перешкоджати слідству.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлення обґрунтованості підозри, суспільної небезпечності інкримінованого ОСОБА_5 злочину, продовження існування ризиків відносно ОСОБА_5 , яким не можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, того, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, проте в розумінні положень ст. 283 КПК України, не закінчене, здійснюється виконання вимог ст. 290 КПК України, слідчий суддя надходить до висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою.

За таких обставин слідчий суддя, всебічно проаналізувавши матеріали клопотання в сукупності із позиціями сторін по його суті, надходить до висновку про наявність відповідних, достатніх та належних підстав для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому при продовженні строків тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та його стадії, кваліфікації дій підозрюваного за ч. 3 ст. 365 КК України, слідчий суддя вважає необхідним визначити ОСОБА_5 розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням конкретних обставин справи, суспільної небезпечності інкримінованого підозрюваному діяння, даних про сімейний, майновий стан останнього, високий ступінь ризиків, що встановлені в провадженні, вважаю із врахуванням принципів розумності і співмірності необхідним вийти за максимальну межу розміру застави, що передбачена п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн, у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти, оскільки внесення застави в такому розмірі на переконання слідчого судді буде справедливим та достатнім гарантуванням запобігання ризикам та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України вважаю необхідним покласти на підозрюваного у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або зміну місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Ніжинського району Чернігівської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 13.09.2025 (але в межах строків досудового розслідування з урахуванням виконання вимог ст. 290 КПК України).

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн, у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Києва.

р/р UA1012089.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або зміну місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Ніжинського району Чернігівської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначити до 13.09.2025 (але в межах строків досудового розслідування з урахуванням виконання вимог ст. 290 КПК України).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1