ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2136/25 Справа № 199/5248/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000135 від 01.04.2025 року, за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду змінити з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В мотивувальній частині вироку зазначити обставину, що обтяжує покарання, передбачену п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Зауважує, що судом першої інстанції безпідставно не визнано вказану обставину такою, що обтяжує покарання, незважаючи на зазначення її в обвинувальному акті та доведеність.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за те, що останній за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, які в апеляційному порядку не оспорюються, 31 березня 2025 року близько 04 години 20 хвилин перебував в квартирі АДРЕСА_2 , де на фоні ревнощів в нього виник словесний конфлікт з колишньою співмешканкою ОСОБА_10 , в ході якого у ОСОБА_9 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення останній тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків для здоров`я ОСОБА_10 , у цей же день, приблизно о 04 годині 22 хвилини, знаходячись в вказаній квартирі, своєю правою рукою, втиснутою в кулак, наніс потерпілій один удар в область носу, один удари в область лівої скроні, два удари в область правого ока та в область лобної частини голови посередині.

Від вказаних ударів потерпіла впала спиною на підлогу. В цей час ОСОБА_9 , не зупиняючись на досягнутому, в момент, коли ОСОБА_10 лежала на підлозі, наніс їй ще один удар своєю правою ногою в область лівої щоки, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді п`яти синців обличчя, крововилив та забійну рану лівої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії ОСОБА_9 у цій частині були кваліфіковані в оскаржуваному вироку за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив з вищенаведених підстав вирок змінити відповідно до апеляційних вимог; захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125 КК України, доведеність його вини, законність та справедливість за видом та розміром призначеного йому покарання за цей злочин, ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку із чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Разом із тим, доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не встановлення обставини, що обтяжує покарання, передбаченої п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, - вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, - колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Так, вимогами ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом першої інстанції правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, зокрема, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно п. 6-1 ч.1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Разом із тим, як було слушно зазначено прокурором в апеляційній скарзі, суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_9 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та кримінальний процесуальний закон.

Так, в обвинувальному акті зазначено про наявність обставини, що обтяжує покарання, передбаченої п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, - «вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах».

Незважаючи на це, суд першої інстанції, виклавши у формулюванні обвинувачення обставини спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень своїй колишній співмешканці ОСОБА_10 , тобто особі, з якою обвинувачений раніше перебував у близьких відносинах, не врахував цю обставину як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно із п. 6-1 ч.1 ст. 67 КК України, та навів помилковий мотив її виключення, а саме вказав, що вона не була зазначена в обвинувальному акті, що не відповідає дійсному змісту цього процесуального документу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, зважаючи на що, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України слід змінити, визнавши обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , передбаченою п. 6-1 ч.1 ст. 67 КК України, - «вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах».

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, змінити.

Відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України визнати обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебував у близьких відносинах.

В іншій частині вирок суду - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4