Справа №295/7149/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира із указаною скаргою, у якій зазначає, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.10.2024 року її скарга була задоволена частково та, зокрема, зобов`язано уповноважених осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою, поданою 07.10.2024 року по факту здійснення неправомірних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та видати їй відповідний витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження. Як слідує зі змісту скарги, ОСОБА_3 14.03.2025 року звернулася до дізнавача з письмовим клопотанням, в якому просила визнати її потерпілою та провести ряд слідчих дій, однак прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 14.05.2025 року було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання щодо визнання заявника у кримінальному провадженні потерпілою. ОСОБА_3 вважає, що постанова прокурора є немотивованою та підлягає скасуванню, оскільки діями одного зі співвласників будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та інших осіб пошкоджуються саме несучі стіни, які також безспірно належать і заявниці, що може призвести до обвалу всього будинку. Вона ж не вправі зайти в іншу частину будинку, до того ж ОСОБА_4 її туди і не допускає, а зробити відповідний огляд та інші слідчі дії може лише слідчий органу досудового розслідування. Окрім того, ОСОБА_4 також зруйнував веранду (приміщення 1).

З огляду на викладене у скарзі, ОСОБА_3 просить скасувати постанову прокурора Житомирської окружної прокуратури від 14.05.2025 року про відмову у задоволенні клопотання щодо визнання потерпілою та зобов`язати прокурора винести постанову про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0001441.

В судове засідання ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_7 не з`явилися, представник подав клопотання про розгляд скарги без його участі та заявника, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити.

Прокурор Житомирської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду скарги згідно з вимогами КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши й дослідивши зміст скарги та доданих до неї матеріалів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скарги з наступних підстав.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та за якими надано право на оскарження. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Із матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0001441 від 13.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, звернулася із клопотанням про залучення її до провадження в якості потерпілої.

Постановою від 14.05.2025 року прокурор Житомирської окружної прокуратури відмовив ОСОБА_3 у задоволенні даного клопотання відмовила. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для прийняття такого рішення прокурором стало те, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди. Зокрема, прокурором у постанові проаналізовано ряд документів, що стосуються будинку про АДРЕСА_1 , на підставі яких процесуальний керівник досудовим розслідуванням зробила висновок, що відчуження частини указаного будинку на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбулось саме на підставі договору дарування і сторони даного договору не мали на меті укласти договір купівлі-продажу.

За змістом ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому згідно із положенням ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова дізнавача складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини, при цьому мотивувальна її частина повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, висновок прокурора про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному проваджені №0001441 не є у достатній мірі вмотивованим. Зокрема, в обґрунтування прийнятого рішення прокурор у своїй постанові фактично послався на відсутність доказів щодо завданої заявнику кримінальним правопорушенням шкоди.

Однак, як слідує з матеріалів скарги, насамперед постанови прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання, досудове розслідування у згаданому провадженні здійснюється за фактом самоуправних неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. При цьому відомості до ЄРДР внесені на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.10.2024 безпосередньо за заявою ОСОБА_3 , у якій остання зазначила, що їй на праві власності належить 65/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.10.2008 року, а 35/100 частин цього будинку належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі договору дарування № 3414 від 07.03.2023. Заявниця звертала увагу на вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 неправомірних дій щодо належного їй майна, а саме реконструкції частини будинку шляхом руйнування веранди за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_3 ще у заяві про вчинення кримінального правопорушення послалася на конкретні факти та обставини, які підлягали перевірці та оцінці прокурором перед прийняттям постанови про відмову у визнанні потерпілим. Натомість оскаржувана постанова не містить обґрунтованих мотивів такої відмови. Прокурор фактично надала оцінку тільки обставинам дійсності договору дарування частини будинку за адресою АДРЕСА_1 . Натомість слідчий суддя зі змісту оскаржуваної постанови не убачає, що прокурором перевірялись твердження ОСОБА_3 про руйнування належного їй майна на предмет їх відношення до кримінального провадження шляхом проведення певних слідчих (процесуальних) дій.

Таким чином, на переконання слідчого судді, прокурором в оскаржуваній постанові за наслідками досліджених ним доказів не наведено очевидних, обґрунтованих й змістовних доводів існування обставин, що свідчать про відсутність ознак завдання шкоди особі, яка звернулась із клопотанням про залучення в якості потерпілої. Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про передчасність прийнятого прокурором рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001441 та задоволення скарги у цій частині вимог.

У той же час слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вимог скарги щодо зобов`язання прокурора винести постанову про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, за змістом статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином сама по собі наявність заяви про залучення особи до провадження як потерпілого або заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення за нормами кримінального процесуального законодавства надає такій особі прав і обов`язків потерпілого. Отже наявність такої заяви у матеріалах кримінального провадження фактично підтверджує статус заявника як потерпілого і не вимагає будь-яких інших дій для підтвердження набуття даного процесуального статусу у кримінальному провадженні.

Зазначена позиція повністю відповідає роз`ясненням, наданим Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» №9-49/0/4-17 від 12.01.2017. Так, у даному Листі суд касаційної інстанції зазначив, що «по-різному вирішуються питання формулювання положень резолютивної частини ухвали слідчого судді в разі скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. В одних випадках слідчі судді постановляють рішення зобов`язати слідчого визнати скаржника потерпілим, а в інших - обмежуються рішенням про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. Перший з наведених підходів не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Саме тому за умови скасування відповідних постанов слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування».

За наведених обставин, на думку слідчого судді, у задоволенні вимог скарги про зобов`язання прокурора винести постанову про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001441 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 55, 110, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 14.05.2025 про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження за №0001441 від 13.09.2024 року як потерпілої.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя