справа № 208/4620/23
№ провадження 1-кп/208/139/25
ВИРОК

Іменем України

28 липня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000136 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, робітник ТОВ «Вінницька птахофабрика» в м. Ладижин, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 27.02.2024 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за майнові злочини, на шлях виправлення не став та знов вчинив аналогічні кримінальні правопорушення.

Приблизно о 17.00 годині 18.04.2023 року, ОСОБА_5 перебував на дитячому майданчику, розташованого біля магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. С. Коновалова, буд. 25А, де під час спілкування з раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , побачив в користуванні того мобільний телефон «Huawei P smart+»

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_9 діючи повторно, запевнив ОСОБА_10 у начебто необхідності здійснення телефонного дзвінка з належного останньому мобільного телефону, в дійсності не маючи наміру повернення цього майна власнику.

ОСОБА_10 , будучи введений в оману, та очікуючи, що ОСОБА_9 поверне телефон після здійснення дзвінка, добровільно передав тому зазначений мобільний пристрій.

Заволодівши шляхом обману мобільним телефоном ОСОБА_10 , ОСОБА_9 скориставшись тим, що потерпілий відволікся, тримаючи майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди в розмірі вартості пристрою, в сумі 1 695 гривень.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ст. 190 ч.2 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Приблизно о 15.20 годині 23.04.2023 року, ОСОБА_5 разом з раніше знайомою ОСОБА_11 , перебував біля торгівельної точки ФОП « ОСОБА_12 », що знаходиться на території КП КМР «Парки Кам`янського» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Курська, буд. 35, де в ході спілкування побачив у останньої належний їй мобільний телефон «Samsung Galaxy A10s»

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_9 діючи повторно, розуміючи, що ОСОБА_13 сприймає його, як свого знайомого, довіряє йому, попросив мобільний пристрій начебто для здійснення дзвінка, в дійсності не маючи наміру повернення цього майна власнику.

Стандецька довіряючи ОСОБА_9 та очікуючи, що останній поверне пристрій по минуванню потреби, добровільно передала йому мобільний телефон «Samsung Galaxy А10s» вартістю 2 250 гривень.

Шляхом зловживання довірою заволодівши зазначеним майном, ОСОБА_9 скориставшись тим, що потерпіла відволіклася, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядився мобільним пристроєм на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_13 майнової шкоди на зазначену вище суму.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ст. 190 ч.2 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні сторона захисту заявила клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Клопотання аргументовано тим, що 09.08.2024 року набув чинності Закон № 3886-ІХ, яким декриміналізовано майнові кримінальні правопорушення, в тому числі за ст. 190 КК України, де розмір майнової шкоди становить суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідного періоду.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника. Підстави закриття кримінального провадження йому зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, суд встановив наступне.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 0306/7567/12 за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 інкриміновано два кримінальних правопорушення передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, а саме шахрайство 18.04.2023 року, де майнова шкода становить суму 1 695 гривень, та шахрайство 23.04.2023 року, де майнова шкода становить суму 2 250 гривень.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон), відповідно до якого ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної ст. 169 цього Кодексу для відповідного року, та дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2023 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 2 684 грн.

Отже, на даний час інкриміновані Задорожньому діяння передбачаються ст. 51 КУпАП, так як новим Законом встановлюється не сама сума вартості предметів злочину, яка може різниться внаслідок зміни неоподаткованого мінімуму доходів громадян на поточний рік, а саме застосування кратної математичної формули розрахунку розміру заподіяної шкоди.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність», у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Суд вважає, що внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ, втратив чинність закон яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_9 , оскільки розмір завданої майнової шкоди зазначеної в обвинувальному акті є меншим ніж передбачено новим законодавством.

Частина 3 ст. 479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував проти закриття кримінального провадження з зазначених підстав, і суд приходить до висновку, що клопотання адвоката про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Викрадене майно повернуто. Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, зазначено, що оскільки процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні не є збитками, то такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.

КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що процесуальні витрати понесені державою по проведенню судових експертиз, підлягають стягнення з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч.1 п.4-1, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000136 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрити, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертиз в загальній сумі 400 гривень.

Речові докази по справі - мобільний телефон «Huawei P smart+» чорного кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy A10s» модель: SM-A107FZKDSEK 2 GB RAM, 32 GB ROM Black, imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , S/N НОМЕР_5 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_11 , знявши арешт з майна, залишити у власників.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , не обирався.

Копію ухвали направити до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд міста Кам`янського, протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1