Справа № 932/7176/25
Провадження №1-кс/932/2603/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002388 від 17.06.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , громадянці України, уродженці с. Печеніги, Чугуївського району, Харківської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, відомості які внесені в ЄРДР № 0002388 від 17.06.2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.12.2019 року самопроголошеним головою так званої «ДНР» видано указ № 354, згідно з яким утворене незаконний правоохоронний орган - «государственная служба исполнения наказаний министерства юстиции ДНР».

Відповідно указу № 354, виданого так званим «головою ДНР», «государственная служба исполнения наказаний министерства юстиции ДНР» осуществляет свою деятельность непосредственно и (или) через свои структурне подразделения, подчиненные учреждения, исполняющие наказания, следственные изоляторы, а также подведомственные ему спеціально созданные для обеспечения выполнения задач уголовно-исполнительной системы государственные предприятия.

На виконання вищезазначеного указу, у березні 2022 року, більш точна дата не встановлена, створено підрозділ правоохоронного органу, який не передбачений законами України, так зване «государственное бюджетное учреждение «Мариупольский следственный ізолятор Государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции ДНР», з місцем постійної дислокації: Донецька область, м. Маріуполь, Кальміуський район, вул. Каменська, буд. 52, якому доручено виконувати функції у сфері виконання кримінальних покарань щодо засуджених, функції за утриманням осіб, підозрюваних або обвинувачених у скоєнні злочинів, та підсудних, які перебувають під вартою, їх охорону та конвоювання, а також функції з контролю за поведінкою умовно засуджених та засуджених, яким судом надано відстрочення відбування покарання, всупереч вимогам законодавства України.

Надалі, не пізніше березня 2022 року (більш точні дату та час органом досудового розслідування не встановлено), громадянка України ОСОБА_7 , яка обіймала посаду бухгалтера 1 категорії фінансового відділу Державної установи «Маріупольській слідчий ізолятор» та була обізнана про повномасштабне збройне вторгнення РФ на територію України та введення, у зв`язку з цим, воєнного стану по всій території держави, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих та ідеологічних мотивів, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, добровільно перейшла на бік ворога період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, та зайняла посаду в так званом «государственном бюджетном учреждении «Мариупольский следственный ізолятор Государственной службы исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой народной республики», яке в подальшому було реорганізовано в «федеральное казенное учреждение «следственный изолятор № 2 главного управления федеральной службы исполнения наказаний по днр».

16.06.2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме, в державній зраді, тобто діянні, яке умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрювана ОСОБА_7 17.06.2025 року оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено уповноваженому оперативному підрозділу.

Таким чином, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У судовому засідання прокурор підтримав клопотання, захисник просив вирішити дане клопотання на розсуд суду.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеними положеннями цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий відповідно до ст. 194 КК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Дослідивши у судовому засіданні зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає повідомлену ОСОБА_7 підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України обґрунтованою.

Так, частиною 2 статті 111 КК України передбачено кримінальну відповідальність за державну зраду, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

ОСОБА_7 повідомлено про підозру у державній зраді, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які зазначили, що підозрювана їм відома, оскільки вона є співробітником державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», яка на даний час з лав Державної кримінально-виконавчої служби України не звільнена, та залишилася на тимчасово окупованих територіях. Після захоплення установи російськими окупаційними військами на підконтрольну Українській владі територію не виїхала, та з лав Державної кримінально-виконавчої служби України не звільнилася;

-оглянуто відеозаписи із камер відеоспостереження приміщень ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» зі свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Під час огляду вказаних відеозаписів, свідки впізнали підозрюваного, яка несе службу у вказаній установі, під керівництвом окупаційних військ;

-оглянуто офіційну веб сторінку «Федеральної служби виконання покарань РФ», та встановлено, що підозрювана у приміщенні ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор», а також іншими матеріалами кримінального провадження за їх сукупності.

Наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України також доведено, оскільки про ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини: - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого тричі у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим підозрювану оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (вчинила умисно особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на території Російської Федерації).

- санкцією статі передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, що може бути підставою та мотивом для підозрюваної навмисно переховуватися від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Той факт, що підозрювана перебуває на території окупованій російською федерацією підтверджується вищезазначеними зібраними у кримінальному провадженні доказами та відповіддю оперативних співробітників на виконання доручення слідчого.

Матеріалами клопотання підтверджено, що на офіційному сайті Урядового кур`єра опубліковано 10.06.2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 наявні публікація і на сайті Офісу Генерального прокурора, а також виклики до слідчого.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтована тим, що за приписами ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1 , 258-258-5 , 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, зокрема, передбачених ст. 109-114-1 КК України. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, слідчим суддею виконано вимоги ст. 194 КПК України.

Також слідчим суддею враховано, що постановою прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування від 17.06.2025 року матеріали за підозрою ОСОБА_7 у порядку ст. 217 КПК України виділені у кримінальне провадження № 0002388 від 17.06.2025 року із первісного кримінального провадження № 0001797 від 03.05.2023 року, у якому і заявлене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя зауважує, що за сталою судовою практикою і з огляду на положення статей 276, 278, 279 КПК України та з урахуванням того, що законодавцем не передбачено імперативної норми щодо необхідності повідомлення особі про нову підозру або про зміну раніше повідомленої підозри лише за умови виділення матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 217 КПК України, підстав для вручення особі нового повідомлення про підозру або зміну попередньої в межах виділеного кримінального провадження в органу досудового розслідування немає (Постанова колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 07.10.2024 року у справі № 754/8816/22 (провадження № 51-2155км24).

Згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчий суддя виснує, що під час розгляду клопотання прокурор довів факт належного повідомлення ОСОБА_7 про підозру 10.06.2025 року за ч. 2 ст. 111 КК України, як і факт належного виклику її до слідчого у якості підозрюваної, за таких умов доведено мету і підстави застосування запобіжного заходу, визначеного ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, перебуває на тимчасово окупованій території України, тому слідчий суддя під час постановлення цієї ухвали не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваному для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Оскільки стороною обвинувачення доведені обставини того, що ОСОБА_7 переховується від органів слідства та суду та продовжує вчинення кримінального правопорушення, яке попередньо кваліфікується за ч. 2 ст. 111 КК України, та також враховуючи, що стороною обвинувачення підтверджені ризики, передбачені положеннями ст. 177 КПК України, є достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені в ч. 1 ст. 177, ст. 183, п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002388 від 17.06.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

У порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Строк дії такої ухвали не зазначається згідно ч. 4 ст. 197 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Справа № 932/7176/25

Провадження № 1-кс/932/2603/25