Справа № 129/1883/25
Провадження по справі № 1-кс/129/548/2025
У Х В А Л А

07.07.2025 року м. Гайсин

Слідчий суддя Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , у судовому засіданні в приміщенні суду в місті Гайсині розглянула скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Гайсинської окружної прокуратури на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

установила:

22.05.2025 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області щодо невнесення його повідомлення про кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 126-1, 382, 367, 396 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР), а також ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП; в скарзі зазначає, що він 02.05.2025 звернувся до Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області із повідомленням про те, що його бувша дружина (шлюб розірвано 18.02.2025 р. в судовому порядку) і мати його п`ятьох дітей ОСОБА_4 систематично порушує його батьківські права і права його дітей, не виконує рішення органу опіки та піклування Гайсинської міської ради №120 від 17.04.2024 р., відповідно до якого ОСОБА_3 має право забирати чотирьох старших дітей кожну першу та третю суботу місця о 10-00 год. з місця проживання їх матері і повертати їх матері в неділю о 15-00 год., право на спілкування з найменшою донбкою за домовленістю з матірю та в її присутності, ОСОБА_4 перешкоджає його спілкуванню з дітьми, психологічно тисне на них та на скаржника, що тягне за собою емоційну травматизацію дітей, вони бозбавлені таким чином будувати стабільні стосунки з їх батьком. Працівники поліції вчинили на думку ОСОБА_3 відносно нього передбачені ст. 367, 396 КК України кримінальні правопорушення, не надали витяг з ЄРДР, не видали копії протоколу від 05.04.2025 р., фактично ігнорує рішення органу опіки, оперуючи усними припущеннями про нібито «небажання дітей» - без документального підтвердження або проведення відповідних процесуальних дій, що не має жодної юридичної сили. Станом на день звернення до суду його заява внесена до ЄРДР не була, тому звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора внести його заяву до ЄРДР.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав в частині внесення його повідомлення про кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 126-1, 382 КК України, просив їх задовільнити, за його клопотанням суд переглянув його власні дві відеозйомки, де він спілкується із ОСОБА_4 з приводу побачення з дітьми, повідом суду, що він змушений наймати таксі для доїзду до с.Мелешків, де проживають його діти, двічі на місяць, для виконання рішення органу опіки, поки вони сперечаються з бувшою дружиною, автомобіль таксі від`їжджає, що зумовлює його додаткові витрати на перевезення себе і дітей до місця його проживання; у визначені в рішенні дні в 2025 році він забирав дітей до себе, спілкувався з ними, мати не перешкоджала; буває, що діти плачуть і розповідають йому, що мати іх до нього не пускає; з приводу внесення відомостей за ст. 367, 396 КК України прокурором направлено його заяву до Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованому у м.Хмельницькому, для організації досудового розслідування, за належністю, з чим скаржник погодився.

Представник Гайсинської окружної прокуратури не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, прокурором надані матеріали розгляду повідомлення ОСОБА_3 , а тому на підставі ч.3 ст.306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до результату розгляду заяви ОСОБА_3 від 02.05.2025 р. його повідомлення не внесене до ЄРДР через відсутність підстав для такого внесення, за відсутності в його повідомленні складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 126-1, 382 КК України.

Враховуючи позицію скаржника, матеріали скарги та вимоги закону визнаю, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

02.05.2025 р. ОСОБА_3 звернувся до Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області із повідомленням про те, що його бувша дружина (шлюб розірвано 18.02.2025 р. в судовому порядку) і мати його п`ятьох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 систематично порушує його батьківські права і права його дітей, не виконує рішення органу опіки та піклування Гайсинської міської ради №120 від 17.04.2024 р., відповідно до якого ОСОБА_3 має право забирати чотирьох старших дітей кожну першу та третю суботу місця о 10-00 год. з місця проживання їх матері і повертати їх матері в неділю о 15-00 год., право на спілкування з найменшою донькою за домовленістю з матірю та в її присутності, ОСОБА_4 перешкоджає його спілкуванню з дітьми, психологічно тисне на них та на скаржника, що тягне за собою емоційну травматизацію дітей, вони бозбавлені таким чином будувати стабільні стосунки з їх батьком. Працівники поліції вчинили на думку ОСОБА_3 відносно нього передбачені ст. 367, 396 КК України кримінальні правопорушення (службова недбалість з боку працівників поліції, приховування злочину), оскільки на його заяву не надали витяг з ЄРДР, не видали копії протоколу від 05.04.2025 р., фактично ігнорують рішення органу опіки, оперуючи усними припущеннями про нібито «небажання дітей іхати до батька» - без документального підтвердження або проведення відповідних процесуальних дій, що не має жодної юридичної сили.

Звернення (заява) ОСОБА_3 розглянута першим заступником керівника окружної прокуратури, про що заявнику надано відповідь про те, що заява (повідомлення) ОСОБА_3 про скоєння ОСОБА_4 передбачених ст.382, 126-1 КК України, ст.173-2 КУпАП, кримінальних та адміністративного правопорушень не відповідає вимогам ст.214 КПК України і за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинені кримінальні правопорушення, а відомості на підставі цієї заяви не підлягають внесенню в ЄРДР через те, що вона не містить жодних фактичних даних про вчинення кримінальних правопорушень; з приводу внесення відомостей за ст. 367, 396 КК України щодо працівників поліції за зверненням ОСОБА_3 прокурором направлено його заяву до Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованому у м.Хмельницькому, для організації досудового розслідування.

З переглянутих судом за клопотанням скаржника зробених ним на його власний мобільний телефон відеозаписів вбачається спілкування особи, якою є ОСОБА_3 , з жінкою біля домогосподарства, де вона йому повідомляє що не бажає щоб він її знімав на відеозапис, а також те, що діти не хочуть до нього йти; на іншому відеозаписі ОСОБА_3 спілкується з працівниками дитячого садочку в Кібличі, які повідомляють що дитячий садочок не працює у вихідні, а зараз там відбуваються ремонтні роботи, скаржник стверджує про те, що йому повідомила ОСОБА_4 про те, що їх син ОСОБА_8 перебуває в дитячому садочку.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частиною 2 ст. 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Беручи до уваги наведене, положенняст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Вищенаведене узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування ВССУ N 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 р., за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Зважаючи на наведене, слідчий суддя зобов`язаний надавати попередню оцінку (аналіз) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз зазначених положень закону вказує на те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Згідно зі ст.214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже, скаржнику не належить право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст.22 КПК України.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) стверджено, що сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Відтак, з наведеного вище вбачається, що при прийнятті слідчим суддею рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, таке не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись нормами матеріального та процесуального законодавства, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п.4 ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею досліджено заяву ОСОБА_3 , з якою він 02.05.2025 р. звернувся до Гайсинської окружної прокуратури про вчинення ОСОБА_4 передбачених ст.382, 126-1 КК України кримінальних правопорушень, а також адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, з її змісту та досліджених під час розгляду скарги документів та відеозаписів з власного мобільного телефона скаржника, з її змісту не вбачається жодних фактичних даних про вчинення ОСОБА_4 передбачених ст.382, 126-1 КК України кримінальних правопорушень, чи іншого суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України, вчинене будь-якою особою, вбачається лише спір між сторонами з приводу участі батька у вихованні його дітей, а також з приводу участі батька в утриманні дітей, що є предметом цивільної юрисдикції; сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, наявності висловлення образ чи будь-якого психологічного насильства щодо один одного додані матеріали справи та відеозаписи, досліджені судом під час розгляду скарги, не містять.

За таких обставин доводи скаржника про вчинення відносно нього його бувшою дружиною і матір`ю його п`ятьох дітей ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, 382 КК України та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, що полягає у систематичному порушенні нею його батьківських прав і прав його дітей, та невиконанні рішення органу опіки та піклування Гайсинської міської ради №120 від 17.04.2024 р., то за таких встановлених обставин необхідно відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 у зв`язку із її безпідставністю.

Керуючись с.303-308 КПК України, -

постановила:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Гайсинської окружної прокуратури на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: