Провадження №11-кп/801/903/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Постдам, Німеччина, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34000,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 3565,60 гривень.

Вирішено питання з речовими доказами.

встановив:

Згідно з вироком, солдат ОСОБА_8 , проходячи військову службу на посаді курсанта навчальної батареї навчального дивізіону причіпної артилерії та мінометів військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 6, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», 09 червня 2025 року, точного часу не встановлено, але не пізніше 17 год. 30 хв., маючи умисел на незаконне придбання і зберігання особливо небезпечних психотропних речовин без мети збуту, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», перебуваючи по вулиці Гліба Успенського у м. Вінниці, придбав шляхом знахідки на землі, поліетиленовий пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,6311 г., який розпочав зберігати при собі, достовірно розуміючи, що всередині знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина.

Після цього, 09 червня 2025 року близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_8 продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел направлений на зберігання особливо небезпечних психотропних речовин без мети збуту, перебуваючи по вулиці Синьоводська у місті Вінниці, поблизу будинку № 5A, був зупинений працівниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління поліції у Вінницькій області, в ході спілкування з якими, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, будуть викриті, повідомив останнім, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину.

В подальшому, в ході огляду місця події, ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції, з лівої шкарпетки, в яку був одягнений, поліетиленовий пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,6311 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Не погоджуючись із цим вироком, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2025 року відносно ОСОБА_8 змінити у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке є явно несправедливим через суворість. Вважати ОСОБА_8 засудженим за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень. Розстрочити ОСОБА_8 сплату штрафу в розмірі 17000 гривень рівними частинами на строк п`ять місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі три тисячі чотириста гривень щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що всупереч вимог ст. 65 КК України судом першої інстанції не достатньо взято до уваги те, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення одного кримінального проступку. Вага вилученої в нього психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, становить лише 0,6311 г. Всупереч вимог ст. 65 КК України судом при призначенні покарання ОСОБА_8 не враховано в достатній мірі дані про особу винного. ОСОБА_8 є громадянином України, особою молодого віку, раніше не судимий. ОСОБА_8 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. ОСОБА_8 має міцні соціальні зв?язки, за місцем проживання зарекомендував себе з доброї сторони. На даний час ОСОБА_8 проходить військову службу в ВЧ НОМЕР_1 на посаді курсанта навчальної батареї навчального дивізіону причіпної артилерії та мінометів.

ОСОБА_8 у ході розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного проступку, щиро покаявся, співпрацював зі слідством, висловив жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки.

Сторона захисту вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання не в повній мірі відповідає вимогам ч. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 65 КК України та є надмірно суворим.

Крім того, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, його перебування на військовій службі, вважає, що є достатньо об?єктивних факторів, які ускладнюють виконання судового рішення, тому вважає можливе розстрочити сплату штрафу із розстрочкою на п?ять місяців рівними частинами.

Обвинувачений ОСОБА_8 на даний час проходить військову службу, у зв"язку з чим буввідсутній в судовому засіданні.

Його захисник - адвокат ОСОБА_7 просив розгляд апеляційної скарги проводити у відсутності обвинуваченого; подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, покладався на думку суду.

З огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, а також те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, зважаючи на думку захисника, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів судового провадження, розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_8 був проведений у порядку статей 381-382 КПК України, встановлені обставини кримінального правопорушення, його кваліфікацію обвинувачений в суді першої інстанції не оспорював, подана захисником апеляційна скарга стосується міри покарання, призначеної ОСОБА_8 , а тому вирок суду першої інстанції переглядається апеляційним судом лише в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі, то такі, на переконання колегії суддів, є слушними.

Так, за змістом статей 409, 414 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції зокрема може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тобто такого покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності та особі винного. Пропорційність покарання вищезазначеним складовим є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Положення ст. 65 КК України визначають загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, кожна з яких є законною. Завданням такої форми є виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, особи винного та обставин, що впливають на покарання.

Із вироку слідує, що суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання має позитивну характеристику, має негативну характеристику за місцем проходження служби, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в середньому розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Втім, як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали провадження та надав оцінку особі обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погодився із встановленим досудовим розслідуванням обставинами.

Кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_8 майнова шкода не завдана, потерпілих у кримінальному провадженні немає.

При цьому, на переконання колегії суддів, належну оцінку не отримали й відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме те, що останній раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, має позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, проходить військову службу; щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

В силу п. 2 ч. 1ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.

Відповідно до ч. 1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_8 покарання змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі обвинуваченого внаслідок суворості; та призначити, з урахуванням викладених вище обстави, покарання обвинуваченому у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні в частині призначення покарання.

Щодо доводів сторони захисту про розстрочення штрафу, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Проте, враховуючи, що покарання у вигляді штрафу обвинуваченому змінено, а саме зменшено розмір штрафу удвічі, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для розстрочення штрафу немає.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2025 року відносно ОСОБА_8 , - змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом

3-х (трьох) місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3