УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника ДУ «Житомирська ВК (№4)» про приведення вироку у відповідністьдо чинного законодавства відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Житомирська ВК (№4)» звернувся до суду із поданням про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор ОСОБА_3 подання підтримав.

Представник установи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Засуджений просив розглянути подання без його участі, про що надав суду заяву.

Неприбуття вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України.

Дослідивши подання та додані до нього документи, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання, тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України питання, передбачені п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, вирішуються судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 6 ст. 3 КК України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 н.м.д.г. до 2 н.м.д.г. є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2019 року за ч. 1 ст. 185. ч. 2 ст. 15 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року за ч. 3 ст. 185, 104, 75, 76 КК України на 03 роки 06 місців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 02 роки.

Засуджений: вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2020 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 04 років позбавлення волі, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2022 року за ч. 2 ст. 187, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 07 років позбавлення волі із конфіскацією майна, що належить його на праві власності.

Відповідно до вироків від 21.10.2019 року та від 13.07.2020 року ОСОБА_4 вчинив майнові злочини.

Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2020 року ОСОБА_4 вчинив крадіжку 29.04.2020 року на загальну суму 557, 16 грн.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 2102 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд приходить до висновку, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2020 року по епізоду крадіжки майна від 29.04.2020 року на загальну суму 557, 16 грн., на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Водночас, за вказаним іншим вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду, розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, а відтак вчинене ним діяння за вказаним епізодом є кримінально караними.

З урахування цього, суд приводить Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2020 року у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024 в частині звільнення від відбування покарання за ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника ДУ «Житомирська ВК (№4)» - задовольнити.

Привести вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від №3886-IX від 18.07.2024.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2020 року у зв`язку із усуненням Законом караності діянь.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

Вважати остаточним призначене ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2022 року за ч. 2 ст. 187, ч. 1, 4 ст. 70 КК України покарання у виді 07 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1