УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

04.06.2025 через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга (вхід № 56139)представника Міністерства юстиції України ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 05.06.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 09.06.2025 скаргу передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне повернути заявнику таку, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 1 статті 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів скарги, уповноважена особа Міністерства юстиції України 07.05.2025 звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Державного бюро розслідувань.

30.05.2025 листом керівника другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, повідомлено заявника про відсутність на даний час підстав для внесення зазначених у заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Одночасно заявник просить поновити йому пропущений процесуальний строк на оскарження, обґрунтовуючи таким.

Рішення уповноваженого органу щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань оформлено листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 30.05.2025 № 10673зкп/к/11-03-10965/25, оскільки процесуальним законодавством не передбачено винесення постанови з цього питання.

Завник вважає, що до моменту прийняття зазначеного рішення йому об`єктивно не могло бути відомо про вчинення або не вчинення дій, пов`язаних із внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких підстав, заявник просить слідчого суддю поновити строк на оскарження бездіяльності слідчого, вважаючи причини його пропуску поважними, а також те, що скарга подана протягом десятиденного строку з моменту датування згаданого листа.

З огляду на викладене, слід зазначити, що зі змісту положень ст. 304 КПК України вбачається, що законодавець не пов`язує момент настання бездіяльності та початок строку на її оскарження з отриманням відповіді щодо невнесення відомостей в Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, слідчий суддя, при обчислені строків на подання скарги не бере до уваги день, коли заявнику стало відомо про невиконання вимог ст. 214 КПК України, оскільки бездіяльність в даному випадку рахується після спливу встановленого ст. 214 КПК України строку для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що є прямим обов`язком прокурора або слідчого.

Окрім іншого, ст. 115 КПК України встановлює порядок обчислення процесуальних строків, за ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року №5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Зокрема, до їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

У будь-якому випадку, в силу положень ст. ст. 22, 26 КПК України, вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Ініціатор скарги просить визнати поважними причини подання цієї скарги після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 306 Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Так, ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на бездіяльність слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідною заявою, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Слідчим суддею враховується тривалість пропуску строку, відсутність даних стосовно того, що заявник вживав заходів для самостійного з`ясування результату розгляду його заяви, а тому за таких обставин поновленню пропущений процесуальний строк не підлягає.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 справа «Мельник проти України» (Заява 23436/03) суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Отже, строки для вчинення певних дій, визначені у процесуальному законодавстві, мають дисциплінувати осіб, що звертаються до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга представника Міністерства юстиції України ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 115-117, 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_3