ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/358/25
Провадження №1-кп/477/356/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

13 червня 2025 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого по справі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Миколаєві в ході судового розгляду за кримінальним провадженням, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001539 від 27.11.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт за кримінальним провадженням надійшов з Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону 25.02.2025 року.

26 лютого 2025 року прийнято рішення про призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання на 3 березня 2025 року.

13 червня 2025 року в ході судового розгляду прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, так як обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , заперечували що до задоволення клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи заявлені прокурором ризики необґрунтованим. Вважали за можливе змінити запобіжний захід на більш м`який.

Вислухавши думку учасників процесу щодо заявленого клопотання та можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 03.10.2022, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді гранатометник 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 10 стрілецької роти, стрілецького батальйону військової частини, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби - тимчасове місце дислокації в районі зосередження 10 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини, в АДРЕСА_1 , та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби, до 10.01.2025, - тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.10.01.2025 ОСОБА_4 затримано.

11.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.03.2025 та визначено розмір застави.

11.02.2025 Миколаївським апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 та винесено ухвалу про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, у вигляді тримання під вартою строком до 12.02.2025 з визначенням розміру застави. 12.02.2025 року Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва строк тримання під вартою продовжено до 03.03.2025 року включно.

03.03.2025 року в ході підготовчого судового засідання запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено до 01.05.2025 року. Відповідно до ували апеляційного суду від 19.03.2025 року апеляцію захисника на ухвалу суду відхилено.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується матеріалами клопотання, та змістом ухвал слідчого судді про обрання та продовження ОСОБА_4 міри запобіжного заходу.

Сторона обвинувачення зазначає, що на даний час продовжують існувати передбачені ст.177КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає доведеним, та таким, який продовжує існувати до розгляду вказаного клопотання ризик можливості переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, так як офіційно не працює, тривалий час переховувався не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця.

Посилання захисника на ті обставини, що обвинувачений з моменту самовільного залишення військової частини перебував за місцем свого проживання не доводять відсутності ризику переховування від суду так як його перебування за місцем проживання та неповідомлення про себе мали місце до його затримання та реальної можливості отримання покарання за скоєне кримінальне правопорушення. З жовтня 2022 року до моменту затримання (10.01.2025) підозрюваний не з`являвся за місцем служби.

Водночас, суд вважає необґрунтованим заявлений ризик впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки, в клопотанні не заявлені конкретні свідки, на яких може вплинути підозрюваний, по-друге, не надані докази того, що з часу вчинення підозрюваним відповідного кримінального правопорушення він намагався вплинути на свідків у даному провадженні. Так сам факт залишення підозрюваним місця служби задокументований відповідними письмовими доказами, в тому числі матеріалами службового розслідування військової частини, тому показання свідків в такій категорії справ не є визначальним, а, отже, і ризик впливу на таких свідків несуттєвий для даного кримінального провадження. Також військовослужбовці, які продовжують військову службу і можуть бути потенційними свідками в провадженні, фактично не мають змоги контактувати з підозрюваним, який перебуває поза службою.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який є достатнім та вагомим для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику.

До того ж, суд враховує, що на підставі ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема статтею 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оскільки сторона обвинувачення та сторона захисту наполягають на допиті свідків за даним кримінальним провадженнням, явку яких прокурор зобов`язується забезпечити до наступного судового засідання а строк тримання під вартою спливає 13.06.2025 року, зокрема, сторонами кримінального провадження суду не надано відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою через стан здоров`я, вказане є підставою для часткового задоволення клопотання.

На підставі ст. 182, 183 КПК суд визначає мінімальний розмір застави для даної категорії кримінальних правопорушень двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №0001539 від 27.11.2023, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строктридцять днів, тобто до 13.07.2025 року включно.

Визначену заставу ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 12 лютого 2025 року у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області ОСОБА_4 необхідно негайно звільнити з-під варти, залишити діючою.

У разі внесення вказаного розміру застави покласти на підозрюваного, передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з с.Стрюково Миколаївського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку їх наявності).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1