ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження за апеляційною скаргою представника АТ КБ ПРИВАТБАНК ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року відмовлено АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа № 426/11651/19 виданого 27.12.2019 року Сватівським районним судом Луганської області таким, що не підлягає виконанню.

Мотивуючи постановлену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що виконавчий лист, на який посилається заявник, був виданий помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ ПРИВАТБАНК ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою визначити виконавчий документ №426/11651/19 виданий Сватівським районним судом Луганської області таким, що не підлягає виконанню.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги представник АТ КБ ПРИВАТБАНК ОСОБА_6 посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки протиріччям, що виникли при виконання вироку суду в частині конфіскації у власність держави речових доказів. Так, апелянта зазначає, що у цій справі Банк виступає Зберігачем речових доказів (грошових коштів), які підлягають конфіскації в дохід держави. Конфісковані купюри передані на зберігання до АТ КБ «Приватбанк», і лише орган досудового розслідування, як поклажодавець може вилучити ці речові докази «актом прийому-передачі майна при його вилученні зі зберігання» і перерахувати в дохід держави через казначейські рахунки. При цьому, АТ КБ ПриватБанк не може вважатися боржником за виконавчим провадженням, оскільки не має фактичної та юридичної можливості забезпечити передачу конфіскованих грошових коштів органу примусового виконання судового рішення з метою звернення на них стягнення (конфіскації) в дохід держави.

Позиції учасників судового провадження.

Представник АТ КБ ПриватБанк ОСОБА_6 про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, однак останній до судового засідання не з`явився, заяв, клопотань про відкладення справи або поважності причин його відсутності не надав.

Прокурор подав до суду заяву, в якій просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника АТ КБ ПриватБанк.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ч. 3 ст. 535 КПК України, у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Оскільки чинним КПК України не врегульовано питання внесення змін до виконавчого листа, який виданий під час розгляду кримінального провадження, колегія суддів вважає, що за аналогією закону застосуванню підлягають норми ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження, боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Апеляційний судом встановлено, що вироком Сватівського районного суду Луганської області від 27.12.2019 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 26 вересня 2019 року між прокурором Сватівського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_7 та обвинуваченим. ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 354 КК України і призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Крім того, цим вироком скасовано арешт, накладений ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 26.09.2019 року, на грошові кошти в сумі 1000 гривень, номіналом по 500 гривень, серіями МВ5345739 та ЗЗ4869232, й речові докази - грошові кошти в сумі 1000 гривень, номіналом по 500 гривень, які передано на зберігання до камери схову ПАТ КБ «ПриватБанк», за адресою : м.Сєвєродонецьк, пр.Гвардійський, 28 Б конфісковано в дохід держави.

На виконання вироку Сватівського районного суду Луганської області від 27.12.2019 року в частині конфіскації речових доказів в дохід держави Сватівським районним судом Луганської області 28.01.2020 року був виданий виконавчий лист, в якому було зазначено про конфіскацію в дохід держави речових доказів: грошових коштів в сумі 1000 гривень, номіналом по 500 гривень, які знаходяться на зберіганні у камери схову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Постановою державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.02.2020 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 426/11651/19, виданого 28.01.2020 Сватівським районним судом Луганської області про конфіскацію речових доказів: грошових коштів в сумі 1000 гривень, номіналом по 500 гривень, які знаходяться на зберіганні у камери схову ПАТ КБ «ПриватБанк». Божником зазначений ПАТ КБ «ПриватБанк», стягувачем зазначена Держава.

Верховний Суд у своїй постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 593/841/14 дійшов висновку, що відповідно до частин другої, четвертої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висноку, що заявником не доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що виконавчий лист, на який він посилається, був виданий помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, а тому, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги представника АТ КБ Приватбанк про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Власне тлумачення представника АТ КБ «Приватбанк» порядку виконання вироку суду в частині конфіскації грошових коштів, що передані на відповідальне зберігання в банк, в дохід держави, ще й з посиланням на ст. 432 ЦПК України розділу VІ ЦПК України - «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» у кримінальному провадженні, не грунтується на вимогах ст.ст. 48, 49 КВК України, а тому відхиляється судом за безпідставністю та надуманістю.

Отже, ухвала суду першої інстанції є цілком обґрунтованою, законною та вмотивованою в розумінні ст. 370 КПК України, а тому підстав для її скасування з мотивів наведених в апеляційній скарзі представника АТ КБ Приватбанк ОСОБА_6 , не вбачається, а тому, скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника АТ КБ ПРИВАТБАНК ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4