Справа № 370/2782/21
Провадження №1-кп/369/1543/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадженням № 0000448 від 13 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносілка Чуднівського району Житомирської області, який має вищу освіту, не одружений, фізична особа-підприємець, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2017 за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 296, ч. ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, звільнений 07.06.2018 з Бориспільської ВК № 119 на підставі ухвали Бориспільського міського суду Київської області від 30.05.2018 з заміною на виправні роботи на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 27 (двадцять сім) днів з утриманням 20 % доходів, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України,-

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України.

Судовий розгляд не може бути завершений в даному судовому засіданні, оскільки триває стадія з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами (захисник та обвинувачений продовжують висловлювати свої зауваження до письмових доказів сторони обвинувачення.

Враховуючи зазначене та неможливість завершити судовий розгляд з об`єктивних причин, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризик втечі обвинуваченого, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує останньому, у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому, відсутність достатніх соціальних зв`язків, які б утримали обвинуваченого від зміни місця проживання, відсутність офіційного місця роботи на момент затримання, ризик впливу обвинуваченого на свідків для зміни ними показань, які ще не допитані судом, та ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, з огляду на те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення насильницьких злочинів, не зменшилися та продовжують існувати.

Прокурор надав в судовому засіданні докази направлення 12.09.2025 року копії вказаного клопотання до установи, де утримується обвинувачений. Разом з тим, суд задовольнив клопотання обвинуваченого про надання останньому часу для ознайомлення з клопотанням та підготовки до його розгляду, тому в судовому засіданні було оголошено перерву.

Представник ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримала та просила продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 з огляду на реальність ризиків у справі та неможливість більш м`яких запобіжних заходів бути ефективними.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти доводів клопотання прокурора та вважав, що ризики, про які зазначено в клопотанні, не підтверджені жодними доказами, зазначав про необґрунтованість великого розміру застави, визначеної як альтернатива запобіжному заходу у виді тримання під вартою, вказував на тривалий судовий розгляд кримінального провадження та тривалий час перебування під вартою.

Захисник ОСОБА_6 проти продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 заперечив, зазначав, що ризики у клопотанні прокурора є безпідставними та просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт з носінням електронного браслету, а також зменшити розмір застави до мінімального з огляду на майновий стан обвинуваченого та його родини.

Суд, вивчивши наявні матеріали, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані стороною захисту документи, дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, зокрема й у вчиненні особливо тяжкого злочину. Суд враховує в сукупності конкретні обставини цієї справи, характер дій, у вчиненні яких обвинувачується обвинувачений ОСОБА_7 , ступінь тяжкості інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, має на утриманні неповнолітню доньку, а також батьків пенсійного віку, та на підставі зазначеного дійшов висновку, що на цій стадії розгляду справи прокурор довів, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного клопотання, у справі не зменшилися. Зокрема продовжують існувати ризик переховування від суду з метою уникнення покарання, у разі визнання винуватим в інкримінованих обвинуваченому злочинах, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення насильницьких злочинів, ризик впливу на свідків та потерпілих, які на даний час у вказаному кримінальному провадженні не допитані.

Таким чином, враховуючи відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою обвинуваченого, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що у цій конкретній справі вказані вище обставини на даній стадії розгляду справи виправдовують обмеження права обвинуваченого ОСОБА_7 перебувати на волі.

Суд дійшов висновку, що лише такий запобіжний захід, який хоча і є винятковим, проте спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи захисника щодо наявності підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, суд вважає необґрунтованими, з огляду на те, що наявність у обвинуваченого родини та осіб на утриманні не спростовують встановлені у справі ризики (переховування, вплив на свідків, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення), та не зможуть запобігти цим ризикам, оскільки не є достатніми стримуючими факторами, які б втримали обвинуваченого від зміни місця проживання або переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності, та не переважають можливих інших ризиків неправомірної поведінки обвинуваченого у цій конкретній справі. Отже, підстави для зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Суд враховує, що обвинувачений не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому заставу, розмір якої, з огляду на тривалість перебування під вартою та доводи сторони захисту щодо майнового стану обвинуваченого, необхідно зменшити до 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 становить 1211200 грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Вказаний розмір застави суд визначає з врахуванням даних про особу обвинуваченого, стадії кримінального провадження, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатись. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що застава саме у такому розмірі на даній стадії розгляду справи буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, обвинувачений вирішить не зникати через побоювання втратити заставу. Суд, дійшов висновку, що такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів з 16.09.2025 року до 14.11.2025 року включно.

Залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_7 заставу, розмір якої зменшити до 400 (чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025, становить 1211200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) гривень з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на банківські реквізити:

Отримувач:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Код отримувача ( код ЄДРПОУ): 26268119

Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ

Рахунок отримувача UA0018661.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на банківські реквізити, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити усно і письмово Києво-Святошинський районний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається такими, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 19.09.2025 о 15-00год.

Суддя ОСОБА_1