УХВАЛА

20 червня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника підозрюваної адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ в Рівненській області лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , яке погоджено начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу УСБУ в Рівненській області лейтенант юстиції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27.01.2015 № 129-VIII, російську федерацію визнано державою агресором, яка проводить агресію на території України з кінця лютого 2014 року.

Також, факт тимчасової окупації російською федерацією території України та здійснення збройної агресії проти України підтверджено у преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014

№ 1207-VII. У вказаній преамбулі зазначено, що збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24.02.2022 переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Наслідком такої збройної агресії російської федерації проти України стала тимчасова окупація частини території України.

Планування, фінансування та реалізація російською федерацією військової агресії на території України організовується, спрямовується, здійснюється вищим політичним керівництвом рф, співробітниками федеральної служби безпеки російської федерації (далі - фсб рф), збройними силами рф, головним управлінням генерального штабу збройних сил російської федерації (далі - гу гш зс рф), збройними силами російської федерації (далі - зс рф), найманцями, а також силовими відомствами російської федерації.

З 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України та розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого на даний час продовжена шляхом прийняття Верховною Радою України відповідних нормативно-правових актів.

Для ведення воєнних дій на території України головне управління генерального штабу збройних сил російської федерації проводить на території України розвідувальну діяльність на шкоду обороноздатності України з використанням телеграм каналів та чатів та залучають до цього осіб, які є користувачами телеграм - каналів та чатів з числа місцевих мешканців та інших осіб які під виглядом внутрішньо-переміщених переміщуються територією по території України та здійснюють збір та подальшу передачу представникам країни - агресора розвідувальної інформації про місця дислокації, переміщення підрозділів та військової техніки ЗС України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але до 14.04.2025, встановила зв`язок із невстановленими особами - представниками спецслужб російської федерації, що діють в її інтересах, з метою надання останній допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах дії воєнного стану.

З метою конспірації своєї діяльності та унеможливлення власного викриття правоохоронними органами України, ОСОБА_5 прийняла рішення про здійснення контакту з невстановленими особами - представниками спецслужб російської федерації, за допомогою засобів зв`язку, які функціонують через мережу Інтернет, та у такий спосіб погодилася надавати допомогу державі-агресору у зборі та передачі інформації про військові об`єкти, розміщені на території Сумської області, в тому числі, про дислокацію військових частин та підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань, блокпостів, шляхи постачання в Україну військової техніки, а також вчинення інших суспільно-небезпечних дій, спрямованих на систематичне проведення підривної діяльності проти України.

Так, 07.05.2025, ОСОБА_5 , на виконання поставленого їй завдання співробітником спецслужб російської федерації, діючи умисно, з мотивів неприязні до України, наявності корисливого мотиву та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, перебуваючи у м. Охтирака Сумської області, здійснила розвідку та отримавши достовірні дані про факт переміщення військової техніки СОУ 07.05.2025 АДРЕСА_2 о 09:00-10:30 в м. Охтирка (автошлях Т1705, в напрямку українсько - російського кордону) за допомогою месенджера «Telegram», з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_1 , передала співробітнику спецслужб російської федерації зібрану інформацію на обліковий запис меседжера «Telegram», який зареєстрований за № НОМЕР_2 .

Так, 08.05.2025, ОСОБА_5 , на виконання поставленого їй завдання співробітником спецслужб російської федерації, діючи умисно, з мотивів неприязні до України, наявності корисливого мотиву та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, перебуваючи у м. Охтирака Сумської області, здійснила розвідку та отримавши достовірні дані про факт позміщення військовослужбовців СОУ 08.05.2025 на території та приміщення колишнього «Інфекційного відділення Охтирської міської лікарні», що знаходиться за адресою: м. Охтирка, провулок Лікарняний (координати: 50.317330, 34.892528), надалі, позначивши виявлений нею пункт дислокації військовослужбовців СОУ, ОСОБА_5 нанесла їх на карту сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за допомогою месенджера «Telegram», з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_1 , передала співробітнику спецслужб російської федерації зібрану інформацію на обліковий запис меседжера «Telegram», який зареєстрований за № НОМЕР_2 .

Так, 08.05.2025, ОСОБА_5 , на виконання поставленого їй завдання співробітником спецслужб російської федерації, діючи умисно, з мотивів неприязні до України, наявності корисливого мотиву та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, перебуваючи у м. Охтирака Сумської області, здійснила розвідку та отримавши достовірні дані про факт переміщення військової техніки СОУ 08.05.2025 АДРЕСА_2 в м. Охтирка (автошлях Т1705) за допомогою месенджера «Telegram», з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_1 , передала співробітнику спецслужб російської федерації зібрану інформацію на обліковий запис меседжера «Telegram», який зареєстрований за № НОМЕР_2 .

Так, 14.05.2025, ОСОБА_5 , на виконання поставленого їй завдання співробітником спецслужб російської федерації, діючи умисно, з мотивів неприязні до України, наявності корисливого мотиву та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, перебуваючи у м. Охтирака Сумської області, здійснила розвідку та отримавши достовірні дані про факт переміщення мобільних груп ППО СОУ 14.05.2025 АДРЕСА_2 о 14:00-15:30 центральною дорогою м. Охтирка (автошлях Т1705, в напрямку українсько - російського кордону) за допомогою месенджера «Telegram», з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_1 , передала співробітнику спецслужб російської федерації зібрану інформацію на обліковий запис меседжера «Telegram», який зареєстрований за № НОМЕР_2 .

Так, 15.05.2025, ОСОБА_5 , на виконання поставленого їй завдання співробітником спецслужб російської федерації, діючи умисно, з мотивів неприязні до України, наявності корисливого мотиву та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, отримавши достовірні дані про факт перебування військовослужбовців СОУ 15.05.2025 у гуртожитку, який розміщено на території військової частини НОМЕР_3 за допомогою месенджера «Telegram», з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_1 , передала співробітнику спецслужб російської федерації зібрану інформацію на обліковий запис меседжера «Telegram», який зареєстрований за № НОМЕР_2 .

Так, 19.05.2025, ОСОБА_5 , на виконання поставленого їй завдання співробітником спецслужб російської федерації, діючи умисно, з мотивів неприязні до України, наявності корисливого мотиву та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, перебуваючи у м. Охтирака Сумської області, здійснила розвідку та отримавши достовірні дані про факт переміщення військової техніки СОУ 19.05.2025 о 09:00-10:30 в м. Охтирка (автошлях Т1705, в напрямку українсько - російського кордону) за допомогою месенджера «Telegram», з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_1 , передала співробітнику спецслужб російської федерації зібрану інформацію на обліковий запис меседжера «Telegram», який зареєстрований за № НОМЕР_2 .

Так, 19.05.2025, ОСОБА_5 , на виконання поставленого їй завдання співробітником спецслужб російської федерації, діючи умисно, з мотивів неприязні до України, наявності корисливого мотиву та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, отримавши достовірні дані про факт розміщення військовослужбовців СОУ 19.05.2025 на території с. Доброславівка Сумської області (координати: НОМЕР_4), надалі, позначивши виявлений нею пункт дислокації військовослужбовців СОУ, ОСОБА_5 нанесла їх на карту сервісу «Google Maps» за допомогою месенджера «Telegram», з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_1 , передала співробітнику спецслужб російської федерації зібрану інформацію на обліковий запис меседжера «Telegram», який зареєстрований за № НОМЕР_2 .

Так, 28.05.2025, ОСОБА_5 , на виконання поставленого їй завдання співробітником спецслужб російської федерації, діючи умисно, з мотивів неприязні до України, наявності корисливого мотиву та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, отримавши достовірні дані про факт невдалої ракетно - дронової атаки по автомобільному мосту через річку Ворскла, який знаходиться між н.п. Климентове та Соснове Сумської області (автошлях Н12 за координатами: НОМЕР_5), який є стратегічно важливим для виконання завдань СОУ, остання здійснила коригування подальшої ракетно - дронової атаки ціллю якої був міст за вищезазначеними координатами та надалі, ОСОБА_5 нанесла його на карту сервісу «Google Maps» за допомогою месенджера «Telegram», з використанням власного облікового запису, який зареєстрований за № НОМЕР_1 , передала співробітнику спецслужб російської федерації зібрану інформацію на обліковий запис меседжера «Telegram», який зареєстрований за № НОМЕР_2 .

Так, 28.05.2025, ОСОБА_5 , на виконання поставленого їй завдання співробітником спецслужб російської федерації, діючи умисно, з мотивів неприязні до України, наявності корисливого мотиву та з метою надання допомоги ворогові у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану прибула до мосту, який використовується СОУ у Сумській області за координатами НОМЕР_6, з метою проведення розвідки шляхом здійснення відеофіксації на мобільний телефон який був замаскований у корзині велосипеду для фіксації конструкції відповідного мосту та встановлення факту дислокації СОУ на даній території.

Однак, ОСОБА_5 не довела свого наміру до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана співробітниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

19.06.2025 о 15 год. 13 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

20.06.2025 за вказаними фактами ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: протоколом за результатами проведення НСРД № 67/2/1/2-1357 від 28.05.2025, відповіддю на доручення ввід 29.04.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.04.2025, протоколом огляду від 09.06.2025, протоколом огляду місцевості від 19.06.2025, протоколом обшуку від 19.06.2025, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

На даному етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Незважаючи на те, що підозрюваній ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення ним та іншими невстановленими особами, як вказаного так і інших злочинів.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке характеризується латентністю його організації та подальшої реалізації, із залученням до вказаної протиправної діяльності інших на даний час невстановлених органом досудового розслідування осіб, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, які причетні до його вчинення, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин.

Зокрема, ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинила злочин у співпраці зі спецслужбами держави-агресора, та відповідно, маючи вказаний зв`язок, зможе переховуватись на її території.

Більш того, зважаючи на те, що за вчинене кримінальне правопорушення у якому підозрюється особа, у випадку його доведення в суді, підозрюваній загрожує безальтернативне покарання, санкція якого передбачає п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, що не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень підтверджується тим, що на даний час не встановлені місця підготовки до вчинення кримінальних правопорушень та інші причетні особи, які за вказівкою ОСОБА_5 у разі перебування останньої на волі, можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, підтверджується тим, що протиправна діяльність ОСОБА_5 є багатоепізодною, охоплена єдиним умислом, а тому, перебуваючи на волі, підозрювана може намагатися повторно вчинити злочин на замовлення спецслужб російської федерації.

Тому, на підставі викладеного, можна прийти до висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Викладене дає обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що вона працездатна, офіційно не працює.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, слідчого, підозрювану, захисника, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого слідчого відділу УСБУ в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000085 від 23.04.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України.

19.06.2025 о 15 год. 13 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

20.06.2025 за вказаними фактами ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що вона раніше не судима, не одружена, на утриманні не має неповнолітніх дітей, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого за ч. 2 ст. 111 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а також, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке характеризується латентністю його організації та подальшої реалізації, із залученням до вказаної протиправної діяльності інших на даний час невстановлених органом досудового розслідування осіб, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, які причетні до його вчинення, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

А тому, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 111 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід - тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог абз. 3 п. 5 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, в тому числі, ст. 111 КК України.

Відповідно до вимог абз. 3 п. 5 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого, в тому числі, ч. 2 ст. 111 КК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд

У х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, а саме до 15 год. 13 хв. 18 серпня 2025 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваної, а саме з 15 год. 13 хв. 19.06.2025 року.

Визначити місцем утримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою - ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Встановити строк дії ухвали до 15 год. 13 хв. 18 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1