Провадження № 1-кп/337/317/2025
ЄУН №337/1630/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисниці ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

встановив:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_1 в період часу з 19-00 годин до 05-00 годин наступного дня, строком на 60 днів, мотивуючи наявністю ризиків передбачених п.1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України, які не зникли і не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 згоден з клопотанням прокурора, але вказав, що домашній арешт з 19-00 годин не зручний, так як він неофіційно працює.

Захисниця ОСОБА_5 вказала що частково згодна з клопотанням прокурора, просила визначити часові рамки застосування домашнього арешту з 21-00 години до 05-00 години ранку мотивуючи тим, що її підзахисний працює неофіційно.

Прокурор наполягала на задоволенні свого клопотання.

Вислухавши пояснення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що ризик переховування передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Судом прийнято до уваги також той факт, що обвинуваченому інкримінується діяння яке вчинене у період іспитового строку.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На переконання суду, з переходом на стадію судового розгляду ризик незаконного впливу на свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що свідки у кримінальному провадженні не допитані судом, то суд вважає на даний час актуальним ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Крім цього не маючи офіційних джерел доходів, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурором не наведено і не доведено відповідними доказами існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Будь яких посилань яким іншим чином ОСОБА_4 може перешкоджати, або перешкоджав кримінальному провадженню, прокурором не надано.

Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які існували при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються ОСОБА_4 .

Позиція сторони захисту з приводу можливості зміни часових проміжків застосування домашнього арешту будь якими доказами не підтверджена.

Суд вважає, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 можливо шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, так як інші заходи, на даний час, в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченими покладених на нього процесуальних обов`язків.

З метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу.

Керуючись ст. 176, 177, 181, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною у період з 19-00 години до 05-00 години ранку наступного дня, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , до 03 жовтня 2025 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання; прибувати на виклик до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; не відвідувати місця значного скупчення людей(кафе, ресторани, розважальні заклади, нічні клуби, тощо); утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1