УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року

м. Київ

Справа № 645/5563/17

Провадження № 51-1497 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянув в судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000488 від 03 червня 2017 року (справа № 645/5563/17) щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, з Октябрського (Шевченківського) районного суду м. Полтави до Фрунзенського (Немишлянського) районного суду м. Харкова.

встановив:

До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло вказане клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Своє клопотання обвинувачений мотивує тим, що на підставі розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року про зміну територіальної підсудності судових справ вказане вище кримінальне провадження було направлене з Фрунзенського (Немишлянського) районного суду м. Харкова до Октябрського (Шевченківського) районного суду м. Полтави.

На думку обвинуваченого, у зв`язку з розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року щодо відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 необхідно направити до суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальні правопорушення, а саме до Фрунзенського (Немишлянського) районного суду м. Харкова.

Окрім того обвинувачений вказує, що всі учасники провадження проживають на території м. Харкова та Харківської області, а тому з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження справу потрібно направити для розгляду до зазначеного вище суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

Іншим учасникам судового провадження направлялися повідомлення про час та місце розгляду клопотання, однак в судове засідання вони не з`явилися. Заяв про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Як убачається з матеріалів провадження, на виконання розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року про зміну територіальної підсудності справ вказане провадження надійшло до Октябрського (Шевченківського) районного суду м. Полтави.

На теперішній час згідно з даними, наданими Шевченківським районним судом м. Полтави, розгляд кримінального провадження по суті не розпочатий. Призначено підготовче судове засідання.

Територіальна підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова була відновлена відповідно до розпорядження Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року.

Оскільки обвинувачений не обґрунтовує своє клопотання направленням провадження до Октябрського (Шевченківського) районного суду м. Полтави з порушенням правил підсудності, так само не вказуючи й на інші підстави для передачі провадження на розгляд до іншого суду, визначені в абзацах 2-5 ч. 1 ст. 34 КПК України, з цих підстав провадження не може бути передане.

Стосовно доводів обвинуваченого про наявність виняткових підстав для передачі кримінального провадження на розгляд до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, колегія суддів дійшла висновку, що вони є необґрунтованими з огляду на таке.

Як було вказано вище, згідно з приписами абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Обвинувачений ставить питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, крім іншого, у зв`язку з наявністю виняткових підстав, а саме проживання обвинувачених, потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні на території м. Харкова та Харківської області.

При цьому з системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.

Зі змісту клопотання обвинуваченого не вбачається підтвердження об`єктивної неможливості забезпечити Шевченківським районним судом м. Полтави оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 у зв`язку з проживанням учасників кримінального провадження в м. Харкові та Харківській області.

Суд зауважує, що факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК України для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Питання щодо забезпечення явки учасників кримінального провадження до суду носить виключно організаційний характер.

Крім цього, клопотання обвинуваченого не містить конкретних посилань на проживання обвинувачених, більшості потерпілих або свідків саме у межах юрисдикційної території Фрунзенського (Немишлянського) районного суду м. Харкова.

З наявних у суду матеріалів кримінального провадження, а саме копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також з відповіді Шевченківського районного суду м. Полтави, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на даний час утримуються в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», тоді як обвинувачений ОСОБА_6 проживає у АДРЕСА_1 ), що є територією Салтівськогорайону м. Харкова і відноситься до юрисдикції Салтівського районного суду м. Харкова.

З цих же матеріалів вбачається, що в цьому провадженні потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проживають у АДРЕСА_2 , що є територією Холодногірського району м. Харкова і відноситься до юрисдикції Холодногірського районного суду м. Харкова.

З цих же матеріалів вбачається, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 проживають на території Індустріального району м. Харкова (Індустріальний районний суд м. Харкова); свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 проживають на території Слобідського району м. Харкова (Слобідський районний суд м. Харкова), свідок ОСОБА_15 проживає на території Холодногірського району м. Харкова (Холодногірський районний суд м. Харкова).

Таким чином, зазначені у клопотанні обвинуваченого ОСОБА_5 доводи про наявність виняткових підстав для направлення кримінального провадження з Октябрського (Шевченківського) районного суду м. Полтави до Фрунзенського (Немишлянського) районного суду м. Харкова є необґрунтованими, оскільки немає даних щодо проживання обвинувачених, більшості потерпілих або свідків в межах юрисдикційної території зазначеного суду.

Тому, керуючись положеннями ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000488 від 03 червня 2017 року (справа № 645/5563/17) щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, з Октябрського (Шевченківського) районного суду м. Полтави до Фрунзенського (Немишлянського) районного суду м. Харкова залишити без задоволення.

Ухвала Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3