Справа № 274/1908/24
Провадження №1-кп/0274/389/25
ВИРОК
Іменем України
24.06.2025 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бохоники Вінницького району, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 04.03.2024 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком один рік;
- 22.10.2024 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 5 ст. 407 на строк 6 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурори - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачений - ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, незаконно придбав психотропну речовину PVP, яку незаконно зберігав при собі без мети збуту до 03.02.2024.
Цього ж дня, в період часу з 18 год 14 хв. по 18 год 31 хв, працівниками поліції під час проведення огляду неподалік будинку № 45 по вул. Пригородна в м. Бердичів у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено психотропну речовину PVP, загальною масою 1,6197 г, яку останній добровільно дістав із правої кишені куртки та видав працівникам поліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав частко в частині підняття пакунку і передачі його поліцейським. Однак, що було в середині пакунку, йому не відомо.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення фактично визнав частково, його вина в повному обсязі доведена та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними, та дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:
- показаннями, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який показав, що в кінці зими 2024 був присутній як понятий під час добровільної видачі обвинуваченим працівникам поліції пакетика з речовиною білого кольору;
- показаннями, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який показав, що взимку 2024 року працівники поліції запросили його як понятого засвідчити добровільну видачу ОСОБА_4 згортку, замотаного в ізоленту. Працівники поліції ніякого тиску на обвинуваченого не чинили;
- заявою ОСОБА_4 від 03.02.2024, адресовану начальнику Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про добровільну видачу працівникам поліції наркотичних засобів;
- протоколом огляду місця події від 03.02.2024 з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_4 видає працівникам поліції зіп - пакет з світлою кристалічною речовиною;
- висновком експерта Житомирського НДЕКЦ від 19.02.2024 № СЕ-19/106-24/2064-НЗПРАП та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2піролідин - 1-іл пентан-1-он), загальною масою 1,6197 г;
- протоколом слідчого експерименту від 27.02.2024 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який в присутності понятих розповів та показав, де він знайшов згорток, місце, де його зупинили працівники поліції та вилучили психотропні речовини.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінюючи вище перелічені докази, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а також враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.
Так, у судовому засіданні встановлено, і обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував той факт, що він мав при собі згорток, який у нього вилучили працівники поліції.
При цьому, показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що йому не відомо, що знаходилося в зіп - пакеті, суд не бере до уваги, оскільки розцінює їх як бажання уникнути кримінальної відповідальності за діяння, яке йому інкримінується.
Жодних доказів, які б спростували відомості, які містяться у досліджених у судовому засіданні доказах, стороною захисту не надано.
Таким чином, проаналізувавши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропні речовини без мети збуту у великих розмірах, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, одружений, зі слів має одну дитину, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Разом з тим, покарання обвинуваченому слід призначати з урахуванням вироків Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2024 та Дарницького районного суду міста Києва від 22.10.2024, та на підставі ст. 71 КК України, визначити остаточне покарання за сукупністю вироків, з урахуванням правил, передбачених ч. 3 ст. 72 КК України.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертиз.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2024 та Дарницького районного суду міста Києва від 22.10.2024, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість ) років 5 (п`ять) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня проголошення вироку.
Речові докази у кримінальному провадженні, після набрання вироком законної сили, а саме:
- зіп - пакет з світлою кристалічною речовиною, що містить психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2піролідин - 1-іл пентан-1-он), загальною масою 1,6197 г, який передано на зберігання в камеру схову речових доказів при ГУНП в Житомирській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 коп., за проведення судової експертизи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1