Справа № 308/5109/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/250/25 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2025.

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 07.06.2025 включно з визначенням застави - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чусовий (Російська Федерація), мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого на посаді начальника відділу комунальної власності, архітектури, житлово-комунального господарства, інвестицій та соціального-економічного розвитку апарату Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000024, відомості про яке 26.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Цією ж ухвалою у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із м. Ужгорода Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не спілкуватися із свідком ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З клопотання вбачається, що СВ ВП № 1 Ужгородським РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000024, відомості про яке 26.02.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2025 ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи

-2-

реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на протиправне збагачення, зустрівся з ОСОБА_9 у кав?ярні біля магазину «АМБАР», що у смт Середнє по вул. Закарпатській, та ще раз наголосив про необхідність надати йому 15% від отриманої суми оплати за виконання договору № 81 про закупівлю дров паливних твердолистяних порід, та запитав ОСОБА_9 чи отримало ТОВ «ТАКТ-АГРО» оплату згідно договору та висунув вимогу надати заздалегідь обумовлену грошову винагороду, на що ОСОБА_9 повідомив, що Товариство отримало оплату і він має при собі 15000 грн та на вимогу ОСОБА_6 надав останньому заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у розмірі 15000 грн, зокрема 30 купюр номіналом по 500 грн з наступними серійними номерами: ЕС8408305, ЄИ6724853, Х32332560, АИ4481869, ЦА2144617, ЄИ8916171, ГА0257944, АГ2003412, АН1348608, АИ8130618, АЗ5555806, АВ8354421, АИ2534717, А34099722, 3Б0032625, ЄИ2713786, ЄЄ9423924, АП9881052, ЕГ0409347, XЕ6078398, ЕУ3918276, ГЛ4522954, ГЛ8292588, ЄТ3018403, ЄБ6434754, 3А7343411, ЕТ5824345, ГК3166204, АД3584058, AM3581384 та повідомив, що на наступний раз залишається невиплачена сума у розмірі 6500 грн. 04.04.2025 Товариство отримало офіційне перерахування коштів від Середнянської селищної ради на суму близько 102000 грн, а 09.04.2025 отримало наступні 45000 грн. 08.04.2025 в ході телефонної розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , перший повідомив про необхідність зустрітись та висунув вимогу передачі грошових коштів у розмірі 15 % від останньої оплати та залишок попереднього боргу 6500 грн та домовились про зустріч 09.04.2025. Того ж дня в ході телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 про необхідність зустрічі у місті Ужгороді та у подальшому домовились про зустріч біля 12 год біля гіпермаркету «Епіцентр», що на вул. Баб`яка, 48. 09.04.2025 близько 13 год ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на протиправне збагачення, приїхав до обумовленого місця на транспортному засобі марки «Mersedes-Benz», моделі «S320», д.н.з. НОМЕР_1 , зустрівся із ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів та обговорили деталі щодо об`єму вже поставленої деревини та отриманих офіційних оплат за договором та повідомив, що він має надати йому 22200 грн та за попередню оплату 6500 грн. Після чого ОСОБА_9 надав ОСОБА_6 заздалегідь обумовлену грошову винагороду у розмірі 28700 грн, які були заздалегідь ідентифіковані, зокрема 57 купюр номіналом 500 грн із серіями: АВ9918610, ЕД5530063, ВД4229078, ЄГ4724391, ЄЕ7598120, 3В5095189, АЄ1386749, ВЖ2634059, ЄС7002203, ВУ0954136, БГ9636537, ЕЖ7353562, ГК6677408, ХБ8805948, ВЕ7418065, ГК7435799, ВТ9192434, ХА9093385, ГЛ4267376, ЕС9788519, ВС5220010, ЄЕ0620981, ГМ3990150, XВ1870474, СЄ3881138, ЕЄ2977975, ВC1952564, 3Н7513681, ЄА3646146, Є€2425552, ЄГ5099825, ЄЕ1015686, АН4768693, ВГ5892990, ЄК7216159, Е34674664, ББ3663014, ГМ4545690, АЛ4073877, ЄР1498695, ЕБ9859248, ЄГ3185057, ЄВ9524294, ВЖ2131730, ВС6663441, ЕИ7319124, ХГ1893176, ЕР9518617, ЕР8945677, ГА2056969, АЛ4818102, АК5842453, ЕИ5281193, ЄЛ7943345, 3В9496898, ЕЄ7115155, XБ6839612 та одна купюра номіналом 200 грн серії 3В9469519, на що останній повідомив, щоб вони продовжували поставляти дрова, а недостачу дров в сумі 150 кубічних метрів він документально оформить на комунальні служби.

09.04.2025 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 10.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на

-3-

строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється. З урахуванням наведеного слідчий вважав, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк 60 днів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 05 до 10 років та існуванням ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначив ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, а саме 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн, яка на його думку буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків визначених КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 11.04.2025 скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі не менше 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_6 в частині визначення розміру застави оскільки її розмір є незначним для підозрюваного, такий розмір не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Судом не проаналізовано докази щодо майнового стану підозрюваного, не враховано доказів, доданих до матеріалів клопотання щодо використання службових повноважень ОСОБА_6 у своїх приватних цілях та сукупність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Судом не враховано, що ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 191 КК України та в даному провадженні йому визначено заставу 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий підхід не забезпечив належну поведінку підозрюваного, який вдався до вчинення іншого кримінального правопорушення, тому на думку сторони обвинувачення, визначений судом розмір застави, є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та захисника на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних

-4-

фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді від 11.04.2024 відповідає не в повній мірі.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000024, відомості про яке 26.02.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09.04.2025 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 10.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 11.04.2025 за клопотанням заступника начальника СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою до 07.06.2025 включно та визначено заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка, яка ніким із учасників провадження не оспорюється.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

-5-

Як встановила слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, мотив та спосіб його вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що визначений слідчим суддею розмір застави, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

За приписами ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

-6-

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких корупційних злочинів, вчиненого з використанням службових повноважень у своїх приватних цілях та в період воєнного стану. Даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, його тяжкість може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу

Викладені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про реальне існування ризику того, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини, може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Поряд з тим, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 191 КК України та в даному провадженні йому визначено заставу. Такий підхід не забезпечив належну поведінку підозрюваного, який вдався до вчинення іншого кримінального правопорушення, тому на думку сторони обвинувачення, визначений судом розмір застави, є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26.06.1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».

Колегія суддів також враховує значний суспільний резонанс даного кримінального провадження і вважає, що існують підстави вважати, що звільнення затриманого може реально порушить публічний порядок.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є таким, що не співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставинами кримінального правопорушення, його тяжкістю та особливою суспільною небезпечністю, а тому не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

-7-

Визначаючи розмір застави, апеляційний суд бере до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також особи підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд погоджується, що даний випадок є виключним, однак застава - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а тому слід визначити заставу, у розмірі, що перевищує вказані межі, а саме 165 (сто шістдесят п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Такий розмір застави, апеляційний суд вважає справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Викладені прокурором в апеляційній скарзі посилання щодо необхідності визначення підозрюваному застави в розмірі не менше 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не знайшли своє підтвердження, а тому задоволенню не підлягають з таких підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що звертаючись до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ініціатор клопотання, за погодженням з прокурором, не вказував про необхідність визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_6 , як і не вказував про виключність випадку у розумінні положень ч. 5 ст. 182 КПК України. Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор вже зазначив про необхідність визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_6 у розмірі не менше 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. При цьому прокурор не надав доказів на підтвердження майнового стану підозрюваного, який зумовлював би здатність останнього сплатити заставу саме у такому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін;2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При таких обставинах, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової.

Приймаючи рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б спростовували доводи клопотання про необхідність тримання підозрюваного під вартою та визначення розміру застави, а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-8-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2025 щодо ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чусовий (Російська Федерація), мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого на посаді начальника відділу комунальної власності, архітектури, житлово-комунального господарства, інвестицій та соціального-економічного розвитку апарату Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою встановити до 07.06.2025 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 165 (сто шістдесят п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499620 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із ОСОБА_9 у цьому кримінальному проваджені.

Організацію виконання ухвали доручити прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді