Справа № 932/767/25
Провадження № 1-кп/932/105/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000001 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, працевлаштованого ФОП « ОСОБА_5 », маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2024, близько 15 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на паркувальному майданчику за адресою: м. Дніпро, бульвар Зоряний, біля буд. 1, де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у останнього відбувся конфлікт з раніше не знайомим йому потерпілим ОСОБА_4 , в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме в область щелепи потерпілого ОСОБА_4 зліва.

Внаслідок скоєння ОСОБА_8 вищевказаних умисних протиправних дій, потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна - у лівій щічній ділянці, поверхневої рани на тлі крововиливу - відповідно садну лівій щоці зі сторони слизової оболонки частково з розповсюдженням на верхню та нижню губу, шести саден на тильній поверхні правої кисті в проекції 3-5-ї п`ясних кісток, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні свою провину визнав повністю та пояснив, що до подій 28.12.2024 року потерпілого ОСОБА_4 він не знав.

28.12.2024 року на паркувальному майданчику за адресою: м.Дніпро, бульвар Зоряний був припаркований його автомобіль Subaru. Під час паркування, автомобіля потерпілого там не було. Після того, як він повернувся до свого автомобіля, поблизу нього був припаркований автомобіль Toyota Prado, який перешкоджав з правої сторони сісти його дітям та дружині до салону їхнього автомобіля Subaru.

Він зробив зауваження ОСОБА_4 щодо паркування його автомобіля Toyota Prado та сказав, що так не потрібно паркуватись. Між зауваженням та конфліктною ситуацією пройшло секунд 15-20. На зауваження потерпілий почав говорити, що іншого місця не було, і якщо він виїде, то всі зможуть сісти до салону автомобіля. В цей час на паркувальному майданчику були вільні місця. Після зауваження його дружина сіла на пасажирське місце, а двері з пасажирської сторони вона притиснула до авто потерпілого, без будь-яких пошкоджень, але це не сподобалося ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 почав говорити, що йому вдарили автомобіль. Він в свою чергу відповів, якщо є пошкодження, щоб викликав поліцію. ОСОБА_4 повідомив, що не у цьому справа. Його дружина просила його не розмовляти з ним, однак ОСОБА_4 почав говорити з його дружиною у грубій формі, що в подальшому перейшло в нецензурну лайку, що і спричинило в нього раптово виниклу неприязнь.

В цей час діти, яким було 7 та 9 років, сиділи в його автомобілі та плакали. Він не зміг себе втримати та дав ОСОБА_4 правою рукою ляпаса по обличчю. Завдав лише одного удару. ОСОБА_4 впав, але він допоміг йому піднятися та зібрати речі.

ОСОБА_4 повідомив, що буде викликати поліцію. Він дочекався приїзду поліції.

В скоєному щиро покаявся.

Підтвердив, що всі ушкодження ОСОБА_4 були спричинені ним. До вказаних подій на обличчі у потерпілого ніяких інших ушкоджень він не бачив. ОСОБА_4 не наносив йому ушкоджень.

Цивільний позов не визнає, оскільки відсутні докази спричинення шкоди потерпілому ОСОБА_4 .

Показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що до вказаних подій ОСОБА_5 він не знав, підстав говорити не правду в нього немає.

28.12.2024 року, близько 15.00 години, він приїхав до АТБ, зробити покупки до новорічних свят та об`їхавши паркувальний майданчик декілька разів, знайшов лише одне вільне місце. Однак, там було дуже тісно, оскільки інший автомобіль частково стояв на вільному паркувальному місці, тому він прийняв рішення припаркуватися своєю пасажирською стороною до пасажирської сторони іншого автомобіля.

Після покупок він повернувся до автомобіля, розблокував свою машину. З салону поруч припаркованого автомобіля , виглянув ОСОБА_5 та сказав йому, щоб він не дивувався, коли за таку парковку його вдарять.

На ці заяви він не звернув уваги, відкрив багажник та складав продукти. В цей час вийшла жінка обвинуваченого, почала кричати та ображати його, що він не так паркується. Він не зрозумів таких дій, оскільки жодної проблеми сісти в салон автомобіля зі сторони водія не було.

Дружина ОСОБА_5 кричала на нього та питала, як посадити їй двох дітей до автомобіля. Потім вона, сідаючи на переднє пасажирське місце, вдарила дверцятами свого автомобіля об його машину. Він запитав у ОСОБА_5 , що це таке. На що він відповів, що не дивуйся.

Він вирішив поговорити з ОСОБА_5 та з`ясувати причину конфлікту, хотів пояснити чому він так припаркувався. Але ОСОБА_5 повідомив, що йому все одно, адже їм з дітьми важко сідати в салон автомобіля.

Під час спілкування, дружина ОСОБА_5 виходила та сідала в автомобіль, і постійно била дверцятами його машину. Під час цього, вона його також ображала і він не витримав та сказав "закрий рота".

Після чого, ОСОБА_5 наніс йому кулаком один удар в ліву щоку, внаслідок чого він упав на землю. Не пам`ятає, якою рукою йому було нанесено удар.

Вважає, що ОСОБА_5 завдав йому удару, оскільки йому не сподобалася грубість з якою він відповів його дружині. Зазначив, що це була саме грубість, а не образа.

Після цього, він повідомив, що буде викликати поліцію. Обвинувачений повідомив, що він їде. Тоді він став перед його машиною, заблокував їм виїзд, оскільки розумів, якщо вони поїдуть з місця злочину, то це нічим не закінчиться. Він встиг викликати поліцію.

Після вказаних подій він поїхав у лікарню, де були зафіксовані його тілесні ушкодження.

Зазначив, що він намагався уникнути конфлікту, оскільки він тактично розмовляв з ОСОБА_5 . При цьому, його автомобілю та автомобілю ОСОБА_5 нічого не заважало залишити місце парковки. За допомогою до перехожих або інших водіїв він не звертався.

Вказав, що він підтримує свою позовну заяву та просить стягнути на його користь 50 000 гривень, так як дії ОСОБА_5 спричинили йому серйозні моральні та фізичні збитки. Через вказану ситуацію в нього було опухле обличчя і він сам святкував Новий рік, з поганим настроєм, оскільки він не хотів, щоб його рідні переживали за цей випадок.

ОСОБА_5 не вибачився перед ним та пропозицій на відшкодування завданої шкоди він не отримував.

А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:

- довідками №8409 від 28.12.2024 року та № 6085 від 28.12.2024 року, якими зафіксовано наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 ( том 1 а.с.12,13);

- копією висновку спеціаліста №3824 від 30.12.2024 року, відповідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій щоці з забійною поверхневою раною на тлі крововиливу зі сторони слизової оболонки щоки, саден на правій кісті, що спричинені від дії твердого тупого предмету( предметів), в термін на який вказує обстежений ОСОБА_4 і за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки ( том 1 а.с.14-16);

-протоколом зняття показань технічних засобів, що мають функції відеозапису, від 03.01.2025, відповідно до якого, знято показання технічних засобів, що мають функції відеозапису, які перебувають у володінні маркету «АТБ» та 28.12.2024 року у період часу з 14 год. 30 хв. по 15 год. 40 хв. зафіксували обставини кримінального правопорушення за адресою: м. Дніпро, бульвар Зоряний, буд. 1 (том 1 а.с.19-20, 22), які визнано речовим доказом ( том 1 а.с.21) та відтворено під час судового розгляду;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2025, відповідно до якого, ОСОБА_4 впізнав особу під №1, як особу, яка 28.12.2024 року близько о 14:40 годині, знаходячись на майданчику для паркування транспортних засобів, який знаходиться навпроти супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: м.Дніпро, бульвар Зоряний, буд. 1, спричинила останньому тілесні ушкодження (том 1 а.с.29-30). Відповідно до довідки (том 1 а.с.31) впізнаною особою є ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 07.01.2025, за участю потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якого потерпілий розповів про обставини вчиненного кримінального правопорушення та продемонструвала механізм спричинення йому тілесних ушкоджень (том 1 а.с.32-37);

-висновком експерта №68е від 09.01.2025, відповідно до якого, згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта №3824 від 30.12.2024 року, у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна - у лівій щічній ділянці; поверхневої рани на тлі крововиливу - відповідно садну на лівій щоці зі сторони слизової оболонки частково з розповсюдженням на верхню та нижню губу; шести саден - на тильній поверхні правої кисті в проекції 3-5-ї п`ясних кісток.

Враховуючи характер та ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень (садна вкриті підсохлою буро-червоною кіркою, яка знаходиться на рівні оточуючої шкіри; крововилив яскраво-червоного кольору з відносно чітким контуром; поверхнева рана з нерівними краями, подекуди вкрита білісуватим нальотом), можна вказати, що вони могли утворитися за 1,5-2 доби до моменту огляду, тобто і в термін (28.12.2024 р.), на який вказує обстежений та дізнавач у постанові.

За своїм характером, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки на підставі п. 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.

Локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 на обличчі зліва не суперечить механізму їх утворення, на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту за його участю.

Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету (предметів), можна лише вказати, що тілесні ушкодженні на обличчі зліва могли бути спричинені від не менше однієї механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею за механізмом удару; садна на правій кисті спричинені від не менше однієї механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий такі за механізмом тертя (ковзання).

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень можна вказати, що вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту (том 1 а.с.42-44);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2025, відповідно до якого, свідок ОСОБА_9 заявила, що на фото №2 впізнає особу, яка 28.12.2024 близько о 15:00 годині знаходячись на паркувальному майданчику розташованому за адресою: м.Дніпро, бульвар Зоряний, біля буд. 3 нанесла тілесні ушкодження раніше невідомому чоловіку, а саме один удар правою рукою в область обличчя останнього (том 1 а.с. 54-55). Відповідно до довідки (том 1 а.с.56) впізнаною особою є ОСОБА_5 ;

-протоколом від 18.01.2025, відповідно до якого, оглянуто диск з відеозаписом з камер зовнішнього спостереження, які відображають паркувальний майданчик, що розташований поряд з «АТБ-маркет», за адресою: м.Дніпро, бульвар Зоряний, поряд з буд.1 та на яких зафіксовано подію, яка мала місце 28.12.2024 року о 15 год. 02 хв. (том 1 а.с.60 а.с.61-68), який визнано речовим доказом ( том 1 а.с.59) та був відтворений під час судового розгляду.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти обставин скоєного правопорушення, провину визнав повністю. Однак, без огляду на дану позицію обвинуваченого, його провина повністю знайшла своє підтвердження дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами щодо встановлених судом фактичних обставин скоєного правопорушення.

Так, судом встановлено, що саме обвинувачений ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Це об`єктивно підтверджено показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який зазначив, що 28.12.2024 року саме обвинувачений ОСОБА_5 під час виниклого конфлікту спричинив йому тілесні ушкодження.

Під час слідчого експерименту потерпілий не тільки повідомив про вказані події, що відбувались 28.12.2024 року, а й продемонструвала механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим (том 1 а.с.32-37).

Дані покази потерпілого ОСОБА_4 узгоджуються з висновком експерта №68е від 09.01.2025, відповідно до якого, у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна - у лівій щічній ділянці; поверхневої рани на тлі крововиливу - відповідно садну на лівій щоці зі сторони слизової оболонки частково з розповсюдженням на верхню та нижню губу; шести саден - на тильній поверхні правої кисті в проекції 3-5-ї п`ясних кісток, які могли утворитися за 1,5-2 доби до моменту огляду, тобто і в термін 28.12.2024 року, і за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

При цьому, локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 на обличчі зліва не суперечить механізму їх утворення, на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту за його участю.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 були спрямовані саме на умисне заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, в результаті раптово виниклих неприязних стосунків, оскільки як встановлено під час судового розгляду, між обвинуваченим та потерпілим був наявний конфлікт.

При цьому, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 не представляв для обвинуваченого ОСОБА_4 будь-якої небезпеки, або щоб з боку потерпілого ОСОБА_4 по відношенню до обвинуваченого було вчинено суспільно-небезпечне посягання, яке б загрожувало здоров`ю обвинуваченого.

Потерпілий будь яким чином не утримував обвинуваченого, тілесних ушкоджень нікому, в тому числі і ОСОБА_5 не спричиняв, будь-яких предметів, якими б могла бути заподіяна така шкода, в руках не тримав. Також потерпілий ОСОБА_4 будь-якої фізичної переваги перед обвинуваченим не мав.

Про мотив скоєного правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України свідчить наявний конфлікт між обвинуваченим та потерпілим на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин внаслідок виниклого непорозуміння з приводу парковки автомобілів біля будинку 1 по бульвару Зоряний в місті Дніпро, чого під час судового розгляду не заперечували обвинувачений та потерпілий.

І саме ці обставини загострили між ними конфлікт. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 , маючи реальну можливість закінчити інцидент та поїхати з місця парковки, залишився, продовжував його, що і стало поштовхом до насильства й підтверджує мотив скоєного обвинуваченим ОСОБА_5 проступку саме на грунті особистих неприязних стосунків, а не провокаційної поведінки потерпілого, або образ.

Таким чином, характер, послідовність і динамічність дій обвинуваченого, його поведінка, локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого, їх кількість та механізм їх спричинення, свідчать про їх спричинення зі значною силою, що підтверджує наявність умислу обвинуваченого ОСОБА_5 саме на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, а його умисні дії, що виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку, особу обвинуваченого, раніше не судимого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесяти тисяч) гривень, суд прийшов до наступного висновку.

Дослідив позовну заяву та надані докази, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_4 з обвинуваченого моральної шкоди у сумі 10 000 (десяти тисяч) гривень.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Обґрунтовуючи моральну шкоду у позові, потерпілий вказав, що у зв`язку із скоєним відносно нього кримінального правопорушення, він переніс фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя.

Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психоматичних та психоемоцінийних змін: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, чутливість, реакція замикання, фіксованість на негативних переживаннях, насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу майбутнього.

Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, він досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, обурення поведінкою обвинуваченого, переживає щодо своєї соціальної репутації.

Судом враховується, що потерпілому ОСОБА_4 була завдана моральна шкода внаслідок перенесених страждань, що стали результатом вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, і зазначена моральна шкода була завдана саме діями обвинуваченого, що було достовірно встановлено під час розгляду справи.

При цьому, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_4 , судом враховується характер кримінального правопорушення, глибина душевних страждань потерпілого, порушення звичайного способу життя, а тому виходячи із вимог розумності та справедливості, суд вважає, що розмір заявленого потерпілим грошового відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню та стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 саме в сумі 10 000 гривень моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 128, 368, 370-371, 373-376, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_11 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази:

- диски (том 1 а.с.21-22, 59-60) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Дніпра, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1