Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 498/303/25

Номер провадження: 1-кп/511/237/25

25 червня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000075 від 23 січня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Великоплоске Роздільнянського району Одеської області, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимового в силу статті 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Історія провадження.

26 лютого 2025 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості та був розподілений до провадження судді ОСОБА_6 , яка постановила ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

28 лютого 2025 року Одеський апеляційний суд задовольнив подання та передав заяву судді ОСОБА_6 про самовідвід у зазначеному кримінальному провадженні для розгляду до Роздільнянського районного суду Одеської області.

18 березня 2025 року суддею Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 було задоволено заяву судді ОСОБА_6 про самовідвід.

3 квітня 2025 року Одеський апеляційний суд за результатами розгляду подання передав обвинувальний акт для розгляду до Роздільнянського районного суду Одеської області.

14 квітня 2025 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов зазначений обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості та був розподілений до провадження судді ОСОБА_1 , яка 15 квітня 2025 року постановила ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

Формулювання обвинувачення.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА 1, (досудове розслідування відносно якої здійснюється у кримінальному провадженні №0000586), ОСОБА 2 (досудове розслідування відносно якої здійснюється у кримінальному провадженні №0000076), з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, на виконання злочинного плану, розробленого ОСОБА 1, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 28 вересня 2024 року близько 12:40 на автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Passat B3», з невстановленим реєстраційним номером, забрав громадян України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із покинутої будівлі у селі Малоплоске Роздільнянського району Одеської області, розмістив їх у якості пасажирів у вказаному автомобілі, після чого довіз до покинутої тракторної бригади на околиці села Великоплоске Роздільнянського району Одеської області, де наказав останнім заховатися та очікувати подальших вказівок.

У подальшому, того ж дня, ОСОБА_3 , з метою приховування своєї злочинної діяльності, замінив транспортний засіб на автомобіль марки «Toyota» моделі «RAV4», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та прибув до будинку №78, що розташований по вул. Паризька, у с. Великоплоске, Роздільнянського району Одеської області, звідки забрав громадянина України ОСОБА_10 , розмістив його в якості пасажира у вказаному автомобілі та направився до покинутої тракторної бригади на околиці с. Великоплоске, Роздільнянського району Одеської області, звідки забрав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Того ж дня, продовжуючи реалізацію злочинного плану, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза встановлених пунктів пропуску, ОСОБА_3 , відповідно до розробленого ОСОБА 1 плану, визначив місце незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме ділянку державного кордону України та Придністровської Молдавської Республіки на напрямку Великоплоське-Малаєшти, за межами села Великоплоске Роздільнянського району Одеської області.

Визначивши напрямок руху, ОСОБА_3 , керуючи діями зазначеної групи осіб, сприяючи порадами щодо забезпечення таємного від прикордонного контролю протиправного перетину кордону, з використанням знань місцевості та особливостей ландшафту, а також наданням засобу автомобіля марки «Toyota» моделі «RAV4», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », перевіз зазначених осіб до державного кордону України на напрямку Великоплоське-Малаєшти, де вказав пасажирам вийти із автомобіля та приховано рухатися через зелені насадження, після чого був затриманий правоохоронними органами.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначену міру покарання.

Між прокурором ОСОБА_11 , та на той час підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

В угоді наведено формулювання підозри та правова кваліфікація дій ОСОБА_3 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом угоди ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другої статті 332 КПК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із перевезенням осіб через державний кордон України, строком на 3 три роки.

При цьому сторони дійшли згоди про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Позиція учасників судового засідання.

Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні вищевказаного злочину, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, та просив затвердити угоду і призначити йому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Висновки суду за результатами розгляду угоди про визнання винуватості.

Пункт перший частини 3 статті 314 КПК України визначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Диспозиція частини четвертої статті 469 КПК України регламентує, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно частини п`ятої статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 332 КК України за класифікацією відноситься до тяжкого.

Практика укладання угод в кримінальному провадженні неодноразово була предметом розгляду у Європейському суді з прав людини (справи «Ніколов проти Болгарії», «Броуґан та Інші проти Сполученого Королівства» та інші). Європейський суд з прав людини зазначав, що застосування спрощеної процедури на підставі угоди про визнання винуватості та загалом спрощення процедур на підставі Рекомендації № К (87)18, безперечно має переваги для обвинуваченого та правосуддя загалом, оскільки скорочує тривалість кримінального провадження, швидко визнаючи винуватість особи та міру його відповідальності, крім того, спрощує вирішення питань цивільної відповідальності та відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, але наголосив на дотриманні умови - відповідність угоди фактичним обставинам справи.

Встановлено, що угода про визнання винуватості є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Водночас не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про затвердження угоди.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовано.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 174, 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000075 від 23 січня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із перевезенням осіб через державний кордон України, строком на 3 три роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Скасувати арешт у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування з наступного майна, а саме: 31 банкноти, номіналом 100 доларів США; 2 банкноти, номіналом 1000 грн; 12 банкнот, номіналом 500 грн; а також мобільного телефону «Nokia G22», IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , з сім-картами мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 та «Водафон» № НОМЕР_5 , накладений ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 4 жовтня 2024 року (справа № 523/14925/24, провадження № 1-кс/523/3217/24).

31 банкноту, номіналом 100 доларів США; 2 банкноти, номіналом 1000 грн; 12 банкнот, номіналом 500 грн; а також мобільний телефон «Nokia G22», IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , з сім-картами мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 та «Водафон» № НОМЕР_5 - повернути ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовано.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку (частина 1 статті 476 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1