Справа № 752/2187/25
Провадження № 1-кс/752/3814/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), поданого в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0003323 від 13.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )з можливістю ознайомитись з ними та зробити їх копії (в електронному та друкованому вигляді).

У судове засідання адвокат не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без його участі.

Особа, у володінні якої перебувають речі та документи, була повідомлена про розгляд відповідного клопотання шляхом надсилання судового повідомлення на електронну пошту. Між тим, в судове засідання уповноваженого представника не направила, заяв, пояснень, заперечень по суті клопотання не надала.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Дане клопотання з урахування вимог п. 1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи, що таким органом у даному провадженні є Голосіївське УП ГУНП у м. Києві.

Так, обґрунтовуючи вимоги, представник у клопотанні зазначив, що Голосіївським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003323 від 13.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за фактом незаконного заволодіння належним ОСОБА_3 транспортним засобом Porsche Cayenne, 9YA/EA22, 2021 року випуску, д.н.з НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN-код) НОМЕР_3 .

У поданому клопотанні ОСОБА_4 обґрунтовує його тим, що відповідно до положень ст. 55 КПК України ОСОБА_3 визнана потерпілою, оскільки їй завдано майнової шкоди у результаті незаконного заволодіння її автомобілем. Після вилучення транспортного засобу у рамках кримінального провадження, він був переданий на відповідальне зберігання громадянці ОСОБА_5 . Згодом на автомобіль накладено арешт, однак на момент подання клопотання його місцезнаходження залишалося невідомим.

ОСОБА_6 у ході допиту надала показання, суть яких зводиться до того, що вона не пам`ятає, де саме залишила автомобіль, не здійснювала жодних заходів щодо його пошуку, не повідомила орган досудового розслідування про зникнення транспортного засобу або втрату до нього доступу.

Попри обов`язок зберігати майно та повідомляти орган досудового розслідування про будь-які обставини, які перешкоджають виконанню цього обов`язку, ОСОБА_6 не здійснила жодних активних дій щодо пошуку транспортного засобу, не звернулася до поліції, не повідомила слідчого про його можливу втрату, викрадення чи переміщення. Її покази про те, що вона «не пам`ятає», де залишила авто, видаються непереконливими, фрагментарними та потенційно маніпулятивними.

Попри наявність обов`язку органу досудового розслідування вживати активних заходів з метою встановлення місцезнаходження речового доказу, таких дій у достатньому обсязі здійснено не було. Тому з метою захисту прав та законних інтересів потерпілої, її представник самостійно ініціював подання відповідного клопотання до слідчого судді.

Тому, за посиланням представника об`єктивна необхідність отримання тимчасового доступу до документів обумовлена тим, що дані про телефонні з`єднання, вхідні та вихідні дзвінки, SMS, інтернет-з`єднання, з прив`язкою до місцевості (адрес базових станцій), які здійснювались з мобільного номера НОМЕР_4 , що використовується ОСОБА_5 , можуть містити відомості, що мають суттєве значення для встановлення ймовірного місцезнаходження транспортного засобу або осіб, яким він міг бути переданий.

Вирішуючи питання, що визначені у ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 2, 6 ст. 22 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 33 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 1 та пункту 5 ч. 2 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, до них належить, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Частинами 1, 2 статті 159 КПК України встановлено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали суду.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: (1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; (2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; (3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 6 ст. 163 КПК України).

Отже, для належного вирішення заявленого клопотання, суду слід перевірити відповідність доводів сторони захисту, якими обґрунтовується клопотання про тимчасовий доступ вимогам частин 5 та 6 ст. 163 КПК України.

Таким чином, документи та відомості, що перебувають у володінні оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження, можуть мати істотне значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні. Їх аналіз дозволить з`ясувати фактичні обставини, пов`язані з місцезнаходженням речового доказу, а також перевірити достовірність і повноту показань свідка ОСОБА_5 .

Зважаючи на перелік документів, доступ до яких просить сторона кримінального провадження в особі представника потерпілого, вони можуть містити охоронювану законом таємницю.

Водночас, представником доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою них.

Оператор телекомунікацій відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про телекомунікації» № 1280-IV від 18 листопада 2003 року (далі - Закон № 1280-IV) повинен забезпечувати і нести відповідальність за схоронність відомостей щодо споживача, отриманих при укладенні договору, наданих телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо. Згідно з ч. 3 цієї статті інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом.

Пунктами 5, 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1280-IV встановлено, що оператори телекомунікацій зобов`язані вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві; зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.

Отже, на підставі наведених норм Закону № 1280-IV, «ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як оператор мобільного зв`язку, зобов`язане зберігати інформацію про надані послуги, а тому може бути володільцем інформації, про тимчасовий доступ до якої просить сторона обвинувачення.

Слідчий суддя вважає, що представником потерпілої наведено обґрунтовані підстави для надання тимчасового доступу до інформації, яка може мати суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема щодо можливого місцезнаходження транспортного засобу - речового доказу, а також встановлення зв`язків та переміщень особи, якій він був переданий на зберігання. Отримання такої інформації є важливим для перевірки достовірності показань свідка ОСОБА_5 та ефективного захисту прав потерпілої сторони, а іншим способом довести зазначені обставини, неможливо.

Водночас, згідно зі ст. 162 КПК інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій про зв`язок абонента, надання телекомунікаційних послуг, у т.ч. отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, містить охоронювану законом таємницю.

Відповідно, інформація про надані телекомунікаційні послуги може бути надана оператором телекомунікацій лише на підставі вмотивованого рішення суду.

Однак слідчий суддя вважає, що запитуваний представником потерпілої період тимчасового доступу з 01.09.2024 по 27.04.2025 виходить за межі предмета досудового розслідування та не відповідає меті, з якою подано відповідне клопотання.

Як убачається з матеріалів, події, що є предметом встановлення у цьому кримінальному провадженні, розпочинаються з 04.10.2024 року, коли між потерпілою та іншою особою було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу. 04.10.2024 року такоє є датою проведення огляду місця події та передання ТЗ на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .

З урахуванням цього, а також дати винесення постанови про оголошення транспортного засобу в розшук 24.10.2024 року, слідчий суддя вважає обґрунтованим надання тимчасового доступу до документів, що перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у межах періоду з 04.10.2024 по 24.10.2024 року, як такий, що узгоджується з хронологією досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання представника потерпілого є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 159-166 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити частково.

Надати представнику потерпілої ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 , тимчасовий доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно вхідних та вихідних з`єднань, що здійснювалися з телефону з абонентським номером НОМЕР_4 із прив`язкою до місцевості (адрес базових станцій, азимут), дати, часу та тривалості з`єднання, номерів співрозмовників, з зазначенням нульових з`єднань, СМС повідомлень (дата та час), інтернет з`єднань за період часу з 04.10.2024 по 24.10.2024 з можливістю ознайомитись з ними та зробити їх копії (в електронному та друкованому вигляді).

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Визначити строк дії ухвали два місяці, який обраховується з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1