ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/471/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, студента 2 курсу КВПУ ШПМ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 28.03.2021 року приблизно о 02 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 5 переслідуючи свій корисливий умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який в цей час рухався на велосипеді марки «MTB» Polar X Magellan (рама якого пофарбована матовою світло сірою фарбою, без маркувань та позначень, виделка білого кольору з написом «ХСМ»).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та висловив вимогу віддати йому велосипед. У зв`язку з тим, що потерпілий велосипед останньому не надав, ОСОБА_5 наніс удар рукою в область голови потерпілого та відкрито заволодів велосипедом, марки «МТВ» Polar X Magellan (рама якого пофарбована матовою світло сірою фарбою, без маркувань та позначень, виделка білого кольору написом «ХСМ»), вартістю 3874 гривень 30 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що 28.03.2021 року приблизно о 02 год. 30 хв., перебуваючи в парку, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 5 та гуляючи з хлопцями, приблизно о 02-00 год. ночі вирішили взяти у хлопців велосипед, щоб покататися. Обвинувачений попросив велосипед у потерпілого ОСОБА_6 , щоб поїхати подивитися куди ділись частина хлопців, з якими разом вони гуляли, а потім повернути велосипед назад. Вони з потерпілим штовхнули один одного, обвинувачений взяв велосипед і поїхав, потім хотів повернутись, щоб велосипед повернути. Обвинувачений показав, що він залишив велосипед в парку біля школи №160, думав, що його повернуть потерпілому хтось з хлопців, бо вони збиралися це зробити. Вранці сам пішов до відділу поліції, бо йому вже телефонували товариші, що його шукає поліція. Вказав, що велосипедом користувався приблизно 5 хвилин, щоб доїхати додому. На той час йому було 17 років.

Потерпілий ОСОБА_6 , в суді пояснив, що він 28.03.2021 р., вночі гуляв з товаришами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у парку по вул. Севастопольській, 5. До нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 та сказав, щоб він встав з велосипеда, бо якщо він цього не зробить, то ОСОБА_5 його вдарить. Потерпілий не встав з велосипеда і тоді ОСОБА_5 наніс йому 2 удари і забрав велосипед. Він викликав поліцію, швидку допомогу не викликали, оскільки потерпілий відмовився. В подальшому велосипед йому було повернуто та під час досудового слідства обвинувачений телефонував та вибачався. Потерпілий підтвердив, що в ту ніч він катався на велосипеді марки «MTB» Polar X Magellan (рама якого пофарбована матовою світло сірою фарбою, без маркувань та позначень, виделка білого кольору з написом «ХСМ»).

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснив, що він знайомий з обвинуваченим ще зі школи, а з потерпілим ОСОБА_6 не знайомий. Свідок показав, що йому відомо, що був якийсь конфлікт, вони гуляли в парку, вживали пиво, потім він з другом ОСОБА_10 поїхали за шаурмою, після чого свідок завіз його додому та знову повернувся в парк. Даня взяв велосипед і кудись поїхав, ми намагались його знайти, він не повідомляв де знаходиться, свідок ОСОБА_9 вказав що не пам`ятає всіх деталей і після конфлікту вони розійшлись по домам. Свідок підтвердив, що обвинувачений хотів покататися на велосипеді і штовхнув потерпілого.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснив, що з обвинуваченим вони товариші, знає його давно, з потерпілим бачився лише один раз. З моменту його допиту в суді до події, пройшло більше одного року, точно дати він не пам`ятає. Його викликали в поліцію на вул. Російську, щоб потерпілий впізнав хто його вдарив. Свідок показав, що вони були з хлопцями у парку, вживали пиво, був конфлікт, він чув крик, щось вирішували, лунала нецензурна лайка. Як заволоділи велосипедом, він особисто не бачив, оскільки знаходивсь приблизно на відстані 20 метрів від компанії. Пам`ятає, що велосипед знайшли у парку, біля ресторану «Конунг».

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснив, що з обвинуваченим знайомий, всіх обставин, що відбувалися весною 2021 року він не пам`ятає, пам`ятає, що гуляли в парку, вживали пиво, чи був хлопець на ім`я ОСОБА_11 він не пам`ятає також, про заволодіння велосипедом йому невідомо нічого.

Від допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 сторона обвинувачення відмовилася в судовому засіданні.

Також, в порядку ст. 358 КПК України судом досліджені наступні письмові докази, зокрема:

Відомості з ЄРДР, відповідно до яких, за заявою потерпілого ОСОБА_6 внесені дані про те, що 28.03.2021 р. приблизно о 02-30 год. на АДРЕСА_2 ОСОБА_5 відкрито викрав велосипед марки «МТВ», вартістю 7, 368 грн., що належить ОСОБА_6 (т.1 а.с. 60)

Дані протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, зі змісту якої вбачається, що 28.03.2021 року з дотриманням вимог ст. 60, 104, 214 КПК України оперуповноваженим ОСОБА_17 було прийнято усну заяву від ОСОБА_6 , яка зареєстрована у журналі єдиного обліку повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Дарницького УП ГУ НП в м. Києві відповідно до якої, 28.03.2021, приблизно о 02-30 год. на АДРЕСА_2 , двоє невідомих на скутерах відкрито заволоділи велосипедом сірого кольору. (т.1 а.с.62-)

Дані протоколу огляду місця події від 28.03.2021 та фотознімки до нього, відповідно до яких 28.03.2021 р. о 20-40 год., об`єктом огляду є ділянка місцевості, яка знаходиться біля кафе «Конунг» за адресою м. Київ, вул. Славгородська, 47, на даній ділянці розміщений велосипед світло сірого кольору, який було вилучено. (т.1 а.с.63-66)

Дані, що відображені в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2021, згідно якого потерпілому ОСОБА_6 в присутності понятих було предявлено для впізнання фотознімки чотирьох осіб, серед яких потерпілий впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 , який знаходиться на 2-му фото, як особу яка відкрито заволоділа належним йому велосипедом. (т.1 а.с.71-73)

Фактичні дані, які відображені в протоколі слідчого експерименту від 29.03.2021 та відеозаписі до нього за участі потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_12 , а саме: за результатами якого потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що 28.03.2021 потерпілий перебував у парку поблизу будинку АДРЕСА_3 з друзями, які мали при собі велосипеди, де також перебували компанії які відпочивали з друзями, робили трюки на велосипедах, коли до них підійшла компанія та просила на спір велосипед. Знайомий потерпілого дав невідомій особі велосипед, після чого вказана особа поїхала в невідомому напрямку. По сплину 30 хвилин компанія потерпілого побачила велосипед і потерпілий з другом почали їхати за ним. За потерпілим почав їхати мопед, на якому було двоє осіб, та пасажир мопеда хотів скинути потерпілого з велосипеда, але не вийшло. Потерпілий проїхав до Будинку культури, а саме до площадки, де зробив коло і виїхав на дорогу. В цей час мопед їхав за ним та почав сигналити. Потерпілий проїхавши перехрестя та направляючись в сторону будинку АДРЕСА_3 зупинився на тротуарі поблизу будинку №5 по вул. Севастопольська, після чого до потерпілого підійшов обвинувачений ОСОБА_5 та сказав «Рахую до трьох, якщо не злазиш, то я б`ю ». Він порахував до трьох та наніс лівою рукою удар в висок. Потерпілий зліз з велосипеду, після чого ОСОБА_5 вдарив потерпілого з ноги, внаслідок чого останній впав. Після чого підійшла ще одна компанія. Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 зазначив, що 28.03.2021 близько 21 години він зустрівся з друзями і пішли прогулюватись, поблизу 127 школи познайомились з компанією. Далі продовжили прогулянку, де біля Будинку культури зустріли знову ту ж компанію: їх звали ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , «ОСОБА_35», «ОСОБА_36». Далі були розбірки на перехресті біля парку, і вони пішли туди, після чого пішли в парк. Під час перебування в парку, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 поспорили хто візьме велосипед та зробить трюк з бровки. Хлопці підійшли до інших хлопців і ОСОБА_11 взяв велосипед «Вемікс» у невідомого хлопця. Вони чекали 30 хвилин, ніхто не приїхав. Потім інші два хлопці поїхали їх шукати, всі почали шукати ОСОБА_11 . Доїхавши до Будинку культури один велосипедист поїхав у одну сторону, а інший розвернувся і також поїхав. Свідок під`їхав до Будинку культури на мопеді де до нього підбіг ОСОБА_5 та сівши на мопед повідомив, що знає де ОСОБА_11 . ОСОБА_5 в далині побачив велосипедиста та сказав що це ОСОБА_11 , свідок під`їхав до нього, однак виявилось що то не ОСОБА_11 , а потерпілий. ОСОБА_5 зліз з мопеда, а свідок поїхав в іншу сторону. Після чого свідок разом з ОСОБА_21 поставив мопед на стоянку, і біля будинку «Свічка» побачив ОСОБА_5 , при якому був велосипед.(т.1 а.с.74-76)

Дані висновку експерта ОСОБА_23 №1554/21, згідно якої вартість велосипеда з урахуванням запчастин на ньому становить 3874,30 грн. станом на час вчинення злочину.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, є його правом на власний розсуд формувати лінію свого захисту. Позицію обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невизнання ним вини в скоєному, суд розцінює як бажання уникнути відповідальності та покарання за скоєне.

Позиція обвинуваченого повністю спростовується поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який чітко вказує, що обвинувачений його вдарив та забрав велосипед і поїхав, протоколом впізнання обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілим, як особу яка його вдарила і забрала велосипед, слідчим експериментом потерпілого зі свідком ОСОБА_12 , майном (велосипед), який було знайдено на вул. Славгородській та яке належить потерпілому.

Враховуючи зазначені обставини, будь-яких підстав для обмови потерпілим ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним саме грабежу, судом не встановлено.

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Доводи захисника ОСОБА_4 , викладені в тезах до промови, не ґрунтуються ні на вимогах закону, ні на фактичних обставинах справи, з огляду на наступне.

- відсутність корисливого мотиву зі сторони неповнолітнього ОСОБА_5 , а саме велосипед знадобився йому для розшуку друга ОСОБА_11 , який був тривалий час відсутній. В той же час, під корисливим мотивом слід розуміти спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна.

Так, з об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, тобто таким, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. При цьому грабіж визнається закінченим з моменту, коли винна особа вилучила майно і має реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним.

Про корисливий мотив ОСОБА_5 свідчить те, що велосипед, яким він заволодів, потерпілому не повернув, хоча і мав таку можливість, однак прослідував до будинку «свічка», розташованого на перехресті вулиць Російської та Вересневої з велосипедом на раніше обумовлену зустріч з ОСОБА_25 та іншими особами.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення у постанові у справі № 511/2543/17 від 8 квітня 2021 року.

Трердження захисника, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт нанесення удару потерпілому ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), не один із свідків (під час допиту) цієї обставини не підтвердив, а сам потерпілий повідомив, що будь-які тілесні ушкодження відсутні і від виклику карети швидкої допомоги та проходження судово-медичної експертизи (запропонованої поліцією) - відмовився.

Вказане твердження спростоване в ході проведеного під час судового розгляду допиту потерпілого ОСОБА_6 , який не тільки повідомив обставини вчинення стосовно нього злочину, а також продемонстрував місця нанесення ударів йому обвинуваченим. Також вказані обставини знайшли своє підтвердження під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілого.

Відсутність тілесних ушкоджень, небажання потерпілого проходити судово-медичне дослідження не свідчить про незастосування фізичного насильства обвинуваченим ОСОБА_5 з метою відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , більше того як вбачається з протоколу слідчого експерименту та відеозапису до нього, застосовуванню насильства передувала погроза обвинуваченого «Рахую до трьох, якщо не злазиш, то я б`ю ». Він порахував до трьох та наніс лівою рукою удар в висок. Потерпілий зліз з велосипеду, після чого ОСОБА_5 вдарив потерпілого з ноги, внаслідок чого останній впав.

Головним у намірі грабіжника є бажання відкрито заволодіти майном. Стосовно цієї мети насильство має факультативне, другорядне, хоча обтяжуюче й кваліфікуюче, але побічне значення; в умислі винного воно не є переважаючим чинником. В одному випадку насильство може проступати як форма заволодіння майном (ривок), в іншому - як засіб (функція, знаряддя) подолання перешкоди у доступі до майна. У цьому сенсі насильство є не так способом заволодіння майном, як відображенням (свідченням) підвищеної суспільної небезпеки особи, яка його вчинила.

Частина 2 ст. 186 КК передбачає відповідальність за грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Під таким насильством розуміється:

фізичне насильство - обмеження волі (зв`язування, замкнення в певному приміщенні тощо), нанесення ударів, побоїв, заподіяння легкого тілесного ушкодження, яке не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності (див. коментар до ст. 125 КК). Суспільна небезпечність такого грабежу підвищується у зв`язку з тим, що додатковими об`єктами тут виступають свобода, тілесна недоторканність особи;

психічне насильство - реальна погроза застосування зазначеного фізичного насильства. Погроза може бути усною, письмовою, вираженою в конклюдентних діях тощо.

При грабежі неможливо заподіяти небезпечні для життя чи здоров`я тілесні ушкодження, оскільки форма, в якій реалізується злочинний умисел, не передбачає використання дій (прийомів, засобів), які можуть призвести до більш тяжчих наслідків. Інакше ці дії за певних обставин матимуть ознаки розбою. Особа, яка вчиняє грабіж, не вдається до демонстративної агресивно-насильницької поведінки і своїм станом та характером дій не виражає її, не використовує предметів із підвищеною травмувальною дією, не застосовує засобів впливу, які очевидно можуть призвести до наслідків, небезпечних для життя чи здоров`я, не погрожує застосуванням саме такого насильства, оскільки такі погрози при грабежі об`єктивно неможливі.

Доводи захисника ОСОБА_4 щодо того, що всі докази, що отримані й долучені до кримінального провадження щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , отримані не уповноваженими суб`єктами - слідчими по справі, спростовуються наступним.

28.03.2021 керівником органу досудового розслідування визначено групу слідчих у складі слідчих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 .

Відповідно до наказу ГУНП у м. Києві від 14.01.2021 за №42 визначено спеціально уповноваженими на здійснення досудових розслідувань кримінальних проваджень щодо неповнолітніх з 01.01.2021: старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ОСОБА_26 , старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ОСОБА_27 , слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ОСОБА_29 , старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ОСОБА_31 , слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ОСОБА_33 (копія наказу додається).

Доводи захисника, що під час досудового розслідування слідчою ОСОБА_27 (без спеціальних повноважень) був допитаний свідок - неповнолітній ОСОБА_9 без присутності батьків та/або законного представника, що він підтвердив у суді, суд спростовує наступними доказами.

Так, свідка ОСОБА_9 було допитано 29.03.2021 спеціально уповноваженим згідно наказу ГУНП у м. Києві від 14.01.2021 за №42 ОСОБА_27 .

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим кодексом.

Як установлено вимогами ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 цього кодексу.

Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним усіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису й відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити й перевірити як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними в ч.1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Доводи захисника щодо відмінності показань свідка ОСОБА_9 під час допиту у суді, а також їх використання на досудовому розслідуванні для пред`явлення обвинувачення - ОСОБА_5 , слід оцінювати критично, оскільки свідок під час допиту у суді посилався на те, що не пам`ятає детальних обставин події, а не вказував про те, що такої події не було.

Поряд з цим, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 не ґрунтується виключно на показаннях свідка ОСОБА_9 , а на комплексі доказів, досліджених в ході судового розгляду.

Доводи захисника, що існують суперечності щодо вилучення велосипеду, проведення експертиз, вчинення дій без накладення арешту, не надання можливості стороні захисту оглянути речовий доказ на стадіях досудового розслідування, судового слідства з метою усунення розбіжностей, суд вважає помилковими та такими, що спростовуються протоколом огляду місця події. Так, під час проведення досудового розслідування 28.03.2021 слідчим за наслідками проведення допиту свідка ОСОБА_11 , пояснень ОСОБА_12 та ОСОБА_5 отримано відомості щодо можливого перебування викраденого велосипеда поблизу парку Партизанської слави. Після чого, слідчим з метою перевірки отриманих фактичних даних проведено 28.03.2021 в період часу з 20 години 40 хвилин по 20 годину 50 хвилин огляд місця події, за адресою: м. Київ, вул. Славгородська, 47 біля кафе «KONUNG» за результатами якого виявлено та вилучено велосипед сірого кольору з вилкою білого кольору, належний потерпілому ОСОБА_6 .

Також сторона захисту просить суд визнати недопустимим доказом висновку товарознавчої експертизи, проведеної експертом ОСОБА_23 , оскільки, стосовно цього висновку не виносилась постанова слідчого та не був оглядний сам об`єкт дослідження. Вказані доводи суд також оцінює критично.

Так, в межах проведення досудового розслідування слідчим у відповідності до вимог ст.ст. 242,243 КПК України призначалось 3 судово-товарознавчі експертизи, по двох з яких доручено виконання експертам Київського НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-21/17722-ТВ від 22.04.2021, встановити ринкову вартість велосипеду станом на 28.03.2021 з урахуванням заміни запчастин на ньому не видалось за можливе з причин, наведених у дослідницькій частині висновку експерта.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-21/19654-ТВ від 07.05.2021, встановити ринкову вартість велосипеду марки «MTB» Polar X Magellan (рама якого пофарбована матовою світло сірою фарбою, без маркувань та позначень, виделка білого кольору з написом «ХСМ») станом на 28.03.2021 з урахуванням заміни запчастин на ньому не видалось за можливе з причин, наведених у дослідницькій частині висновку експерта.

Водночас, 19.05.2021 слідчим призначено проведення судово-товарознавчої експертизи, виконання якої доручено судовому експерту ОСОБА_23 , яка відповідно до вимог ст. ст. 70,102 повідомлена про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384,385 КК України.

Вказаний висновок в повному обсязі складений у відповідності до вимог ст.ст. 101,102 КПК України та в силу положень ст.ст. 85,86 КПК України є належним та допустимим доказом.

Слід звернути увагу, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок надати сторонам майбутнього судового розгляду безперешкодно реалізувати їх можливість ознайомитися із речовими доказами (у разі виявлення ними бажання), однак він не зобов`язаний здійснювати таке ознайомлення в обов`язковому порядку за відсутності ініціативи сторони.

Як вбачається з протоколу надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування, єдиним зауваженням слугувало не зазначення в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Згідно матеріалів кримінального провадження, що 21 травня 2021 року стороні захисту були відкриті усі матеріали досудового розслідування. Крім того, їм вручався реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому, зокрема, було зазначено про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, в тому числі велосипеда. Обвинувачений та його законний представник, захисник не були позбавлені права, у разі необхідності, ознайомитися із даним речовим доказом.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення у постанові ВС від 12.03.2020, прийнятої у справі № 688/2831/17.

Посилання захисника щодо вчинення дій без накладення арешту, суд вважає також помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням того, що під час огляду місця події 28.03.2021, вилучено велосипед, належний потерпілому ОСОБА_6 та відсутність підстав для накладення арешту на вказане майно слідчим повноваження визначені п.5 ч.2, ст. 40 КПК України не реалізовувались.

Водночас, КПК України не містить імперативної норми щодо накладення арешту на майно, належне потерпілому, відтак доводи захисника не знайшли свого підтвердження.

Доводи сторони захисту, що під час досудового розслідування не встановлювалася наявність та/або відсутність дорослих підбурювачів, і з даного приводу під час судового розслідування (допиту свідків) такі особи, старші за віком, були присутні, про що підтвердив і сам потерпілий ОСОБА_6 суд вважає таким, що суперечить позиції самого ж обвинуваченого, який категорично заперечує свою причетність до скоєння злочину стосовно ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування була ретельно перевірена також роль повнолітнього водія мопеда ОСОБА_12 , який висадив ОСОБА_5 на тротуар біля будинку АДРЕСА_2 та поїхав у іншому напрямку, а також надано оцінку діям усіх учасників події.

Сама по собі присутність на місці події дорослих осіб не свідчить про здійснення підбурювання, жоден з допитаних під час судового розгляду учасників не підтвердив здійснення будь якого тиску або підбурювання на обвинуваченого ОСОБА_5 .

У відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставини, які обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України, злочин скоїв у неповнолітньому віці, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, з середньою спеціальною освітою, згідно з досудовою доповіддю, рівень ризику вчинення в майбутньому кримінального правопорушення, визначено як низький, має позитивну характеристику та принцип індивідуалізації покарання.

Міра покарання обвинуваченому встановлюється судом з урахуванням повного аналізу досліджених матеріалів справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення та доводів сторони захисту, наведених норм кримінального законодавства.

Також з урахуванням наведених обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 , у вигляді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, та враховуючи вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2025 р., яким він засуджений до покарання у виді пробаційного нагляду, суд вважає за необхідне призначити покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань і остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 можливо призначити покарання, з урахуванням можливості його виправлення без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75,104 КК України з випробуванням з іспитовим строком.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2025 року та внов призначеним покаранням, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Речові докази:

-велосипеді марки «MTB» Polar X Magellan (рама якого пофарбована матовою світло сірою фарбою, без маркувань та позначень, виделка білого кольору з написом «ХСМ») передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у його власності .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1297 грн. 04 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: