УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000162

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000162.

Як зазначає ініціатор клопотання, 21.03.2023 Шевченківським районним судом м. Києва у справі № 761/9460/23 ухвалено рішення про накладеня арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000162 від 18.04.2022 р.

Серед переліку арештованого майна на підставі ухвали від 21.03.2023 р. у справі №761/9460/23 значиться транспортний засіб, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , а саме автомобіль марки Cadillac Escalade, 2021 p., реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . 02.11.2023 р.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/39609/23 скасовано арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.03.2023 року у справі № 761/9460/23, в частині заборони користування вищезазначеним вказаним майном, а саме: Cadillac Escalade, 2021 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Ініціатор клопотання зазначає, що транспортний засіб було придбано власником у законний спосіб, ОСОБА_5 не є підозрюваним у кримінальному провадженні, та на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпеченні кримінального провадження як арешт майна відносно зазначеного вище майна.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що арештоване майно визнано речовим доказом, та на теперішній час досудове розслідування не завершено, відтак відсутні підстави щодо скасування арешту майна, долучив додаткові матеріали.

Слідча суддя, заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання з долученими матеріалами, документи, що долучено в судовому засіданні, приходить до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000162.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21березня 2023, справа №761/9460/23 накладено арешт на майно, шляхом заборони розпорядження та користування, зокрема і Cadillac Escalade, 2021 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

В подальшому, арешт майна в частині користування ТЗ скасовано, що встановлено з пояснень учасників.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Разом з тим, на теперішній час, обмеження щодо користування арештованим майном відсутнє, обмеження щодо розпорядження, з урахуванням наданих прокурором матеріалів, слід зберегти, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

За змістом ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Враховуючи викладене, на думку слідчого судді, відсутні правові підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись вимогами ст.ст.7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000162.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1