Справа № 646/890/25
№ провадження 1-кп/646/865/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 0000524 від 31.12.2024 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайський Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, учня Державного навчального закладу «Регіональний центр професійної освіти інноваційних технологій будівництва та промисловості», РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , педагога ОСОБА_11 , представника Служби у справах дітей ОСОБА_12

У С Т А Н О В И В :

30.12.2024 приблизно о 23 год 55 хв ОСОБА_6 , знаходячись на 12 поверсі біля квартири АДРЕСА_3 в ході раптово виниклого конфлікту з малознайомим ОСОБА_9 з мотивів раптово виниклих неприязних стосунків з метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу, спрямованого на спричинення останньому тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_9 не менше 6 послідовних ударів в ділянку голови, чим спричини останньому синці в лобній ділянці праворуч та в тім`яній ділянці голови, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердивши, обставини, викладені вище, пояснивши, що…

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені вище, щиро розкаявся у скоєному, просив вибачення у потерпілого. Пояснив, що в будинку АДРЕСА_4 він знімав квартиру, де з друзями увечері 31.12.2024 відпочивали, слухали музику, вживали алкоголь. Після 23 год 50хвил. у двері хтось гучно постукав, він вийшов з квартири та побачив потерпілого, почався словесний конфлікт, потерпілий його штовхнув, обвинувачений наніс йому близько 6 ударів в область голови, потім вони зчепилися та впали на підлогу. Втрутилися сусіди, стали їх заспокоювати та викликали поліцію. Що стосується цивільного позову, заявленого потерпілим, ОСОБА_6 пояснив, що визнає позовні вимоги в частині відшкодування витрат на лікування потерпілого, в частині моральної шкоди та витрат на правову допомогу вважає, що вони є не обгрунтованими та завищеними.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що квартира АДРЕСА_5 у їх під`їзді здається в оренду, звідти завжди лунала гучно музика, вона розташована нижче на поверх від його квартири. Коли він зустрів обвинуваченого у ліфті, просив його вести себе менш шумно. 31.12.2024 близько 23 год 55хвил з квартири, що на поверх нижче, лунала гучно музика та він пішов, щоб попросити вести себе тихіше. Коли підійшов до двері, постукав, ніхто не відчинив. Відійшовши до ліфта, почув, як двері відчинилися та побачив, що ОСОБА_13 вийшов, останній був у стані алкогольного сп`яніння. Він зробив йому зауваження, ОСОБА_6 почав махати руками перед обличчям, вдарив кілька разів в область голови. Потерпілий обхопив його руками, вони впали на підлогу, підскочили товариші обвинуваченого, потім сусіди, їх підняли та викликали поліцію. Після цих подій у нього боліла голова, він пройшов судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень та проходив лікування. Вказав, що неправомірними діями обвинуваченого йому спричинено моральну шкоду, оскільки він пережив стресову ситуацію, був порушений його уклад життя, поніс моральні страждання і переживання. Підтримав цивільний позов, просив стягнути з обвинуваченого та законного представника 4787,70 грн матеріальної шкоди, 5000грн моральної шкоди та 6212,3грн витрат на правову допомогу.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення також підтверджується такими письмовими доказами:

- рапортом старшого інспектора ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 про надходження повідомлення від ОСОБА_15 на лінію 102, яке зареєстрованого ЄО за № 17774 від 31.12.2024 про побиття сусіда ОСОБА_9 неповнолітнім у під`їзді АДРЕСА_6 , де акцентовано увагу на нанесення ударів по голові (а. кр.пр. 8-9);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.12.2024, відповідно до якого ОСОБА_9 повідомив про спричинення йому тілесних ушкоджень (а.кр.пр.10);

- протоколом огляду місця події від 31.12.2024 у під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 та фототаблицею до нього (а.кр.пр.13-21);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.01.2025 за участю потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 31.12.2024 близько 23 год 55 хв він мав намір зробити зауваження сусідам з квартири АДРЕСА_5 , які поводили себе дуже гучно, у зв`язку з чим постукав у двері. Коли відчинилися двері квартири, підліток, нічого не пояснюючи, почав наносити йому удари руками в область голови, захищаючись від яких, він намагався зафіксувати його руки, від чого вони впали на підлогу (а.кр.пр.28-30, 31);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2025, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 вказав на фото № 4, на якому зображено особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження (а.к.р.пр.32-34);

- довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.2025, відповідно до якої на фото № 4 зображено ОСОБА_6 (а.кр.пр. 35);

- висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи № 747-2024 від 31.12.2024, відповідно до якого у ОСОБА_9 мали місце синці на голові, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар або удар-стиснення, які отримані протягом однієї доби до моменту огляду та які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.кр.пр. 38);

- висновком експерта № 09-94/2025 від 22.01.2025, відповідно до якого у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження - синці на голові, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар або удар-стиснення, які отримані протягом однієї доби до моменту огляду та які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень; показання потерпілого ОСОБА_9 , викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 07.01.2025 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині терміну та механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень (а.кр.пр. 39-43);

- заявою ОСОБА_15 про надання органам досудового розслідування запису з камер відеоспостереження (а.кр. пр. 53);

- протоколом огляду предметів від 02.01.2025 запису з камер відеоспостереження, на якому зафіксована бійка, під час якої чоловік в червоних шортах та темній футболці (№1) наносить удари руками в ділянку голови чоловіку, який одягнений в джинси та темний светр (№2); чоловік під № 2 почав тікати від чоловіка під № 1, однак останній біг за чоловіком під № 2 та продовжував наносити удари в ділянку голови; після чого чоловік під № 2 схопив за тулуб чоловіка під № 1, від чого вони впали на підлогу (а.кр.пр. 55-59);

- постановою дізнавача від 02.01.2025 DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2025, відповідно до якого ОСОБА_15 , вказав на фото № 1, на якому зображено особу, яка спричинила тілесні ушкодження його сусіду ОСОБА_9 (а.к.р.пр.49-51);

- довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2025, відповідно до якої на фото № 1 зображено ОСОБА_6 (а.кр.пр. 52);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2025, відповідно до якого ОСОБА_16 , яка повідомила про події на лінію 102, вказала на фото № 1, на якому зображено особу, яка спричинила тілесні ушкодження її сусіду ОСОБА_9 (а.к.р.пр.67-69);

- довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2025, відповідно до якої на фото № 1 зображено ОСОБА_6 (а.кр.пр. 70);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.01.2025 за участю свідка ОСОБА_17 , який під час подій перебував у гостях у ОСОБА_6 та підтвердив обставини та механізм нанесення ОСОБА_6 ударів руками сусіду (а.кр.пр.80-83);

- висновком експерта № 09-95/2025 від 22.01.2025, відповідно до якого у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження - синці на голові, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар або удар-стиснення, які отримані протягом однієї доби до моменту огляду та які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень; показання свідка ОСОБА_17 , викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 03.01.2025 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині терміну та механізму утворення встановлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень (а.кр.пр. 87-88);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.01.2025 за участю свідка ОСОБА_18 , яка на час подій проживала разом з ОСОБА_6 , та підтвердила обставини та механізм нанесення ОСОБА_6 ударів руками сусіду (а.кр.пр.84-86);

- висновком експерта № 09-93/2025 від 22.01.2025, відповідно до якого у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження - синці на голові, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар або удар-стиснення, які отримані протягом однієї доби до моменту огляду та які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень; показання свідка ОСОБА_18 , викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 03.01.2025 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині терміну та механізму утворення встановлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень (а.кр.пр. 101-102).

Суд зазначає, що усі вказані вище докази не викликають сумнівів щодо їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи, підстав не довіряти їм немає та ними повністю підтверджується винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Таким чином, суд вважає винним ОСОБА_6 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_6 судом встановлено, що він раніше не судимий, навчається у Державному навчальному закладі «Регіональний центр професійної освіти інноваційних технологій будівництва та промисловості» за напрямком «Електрозварник. Електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машин», де характеризується як учень, який має низький рівень навчальних досягнень, навчається не в повну міру своїх сил, без особливого бажання, обраною професією не цікавиться, потребує постійного контролю, моє пропуски занять без поважних причин, на онлайн уроки не виходить, завдання не виконує; з 16 років проживає самостійно у м.Харкові, де орендує доступне житло, окремо від матері, яка мешкає у місті Златопіль; підтримує добрі стосунки з бабусею ОСОБА_19 . Батько обвинуваченого проживає окремо, близькі стосунки не підтримують. Відповідно до повідомлень КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня», КНП «Первомайська центральна районна лікарня» на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває; також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра. За інформацією Служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей ОСОБА_6 на обліку ані як дитина, яка потрапила в складні життєві обставини, ані як дитина-сирота чи дитина, позбавлена батьківського піклування не перебуває.

З досудової доповіді, складеної Шевченківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, встановлено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, умови його життєдіяльності, відносини у родині та суспільстві, орган пробації дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є проступком.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а також наведені вище дані про особу обвинуваченого, та призначає йому покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт.

Таке покарання є справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, буде співрозмірним і достатнім для запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Потерпілий ОСОБА_9 заявив цивільний позов про відшкодування йому матеріальної шкоди у розмірі 4 787, 70 грн., що складається із суми коштів, витрачених на придбання ліків за період лікування у КНП «Міська лікарня № 3» Харківської міської ради у 13.01.2025 по 24.01.2025 внаслідок неправомірних дій обвинуваченого. Крім того, посилаючись на те, що він зазнав моральних страждань, адже змушений був терпіти біль, звертатися за медичною допомогою, що зумовило зміну звичайного укладу життя, відчувати страждання та знаходитися у пригніченому стані, просив стягнути 5 000, 00 грн. Крім того, він для захисту своїх прав під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження вимушений був звертатися за правової допомогою, у зв`язку з чим поніс витрати у сумі 6 212, 30 грн.

За положеннями частини першої статті 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з положень ст.ст. 61, 62, 127-129 КПК України, дослідивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог в частині матеріальної шкоди в розмірі 4 8787, 70 грн, оскільки він доведений наданими суду доказами (випискою із медичної карти КНП «Міська лікарня № 3» Харківської міської ради, чеком на придбання медичних препаратів). Вимоги в частині стягнення моральної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки потерпілий саме внаслідок неправомірних дій обвинуваченого вимушений був звертатися за медичною допомогою,

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні врегульовано главою 8 КПК України. Перелік видів таких витрат міститься у ст. 118 цього Кодексу, а їх розподіл регламентовано ст. 124 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Суд вважає обґрунтованим вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 6 212,30 грн, на підтвердження яких надано копію договору про надання правової допомоги від 01.01.2025, додатковою угодою до нього від 17.04.2025, актом наданих послуг, рахунком-фактурою від 17.04.2025, детальним розрахунком наданої правової допомоги.

Відповідно до положень частин другої та третьої статті 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини (частина друга). Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди (частина третя).

Із наведеного слідує, що батьки відповідають за шкоду, завдану неповнолітньою дитиною, за наявності одночасно двох умов: 1) у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування завданої шкоди; б) має місце вина батьків.

Отже, підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що батьки (усиновлювачі) мають відшкодовувати шкоду, завдану їхньою неповнолітньою дитиною, за наявності одночасно двох умов: 1) станом на момент завдання шкоди дитини була неповнолітньою; б) станом на момент пред`явлення позову і розгляду справи судом у дитини немає майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_6 на час вчинення злочину було 17 років, на час вирішення цивільного позову він досяг 18 років, із урахуванням положень частин 1 та 2 статті 1179 ЦК України та з врахуванням презумпції вини завдавача шкоди, підстави для стягнення шкоди з матері обвинуваченого відсутні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про солідарне стягнення шкоди.

Запобіжний захід в межах цього кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373- 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 4 787, 70 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн. та 6 212,30 грн. понесених витрат на правову допомогу.

У задоволенні цивільного позову в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, понесених витрат на правову допомогу з ОСОБА_7 відмовити.

Речовий доказ - DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостережння, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000524 від 31.12.2024 (а.кр.пр.54).

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1