печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001048 від 10.10.2014,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001048 від 10.10.2014.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001048 від 10.10.2014 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001) КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

21.06.2024 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої 17.11.2015 підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001) КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що після вступу 25.02.2010 на пост Президента України ОСОБА_8 вирішив не виконувати покладені на нього на цій посаді конституційні обов`язки дбати про благо Вітчизни і добробут Українського народу, відстоювати права і свободи громадян, додержуватися Конституції України і законів України та виконувати свої обов`язки в інтересах усіх співвітчизників, а використовувати владні повноваження Президента України насамперед у власних інтересах, які полягали у незаконному заволодінні всією повнотою державної влади та її використання для свого особистого, членів своєї сім`ї та найближчого оточення незаконного збагачення за рахунок ресурсів України і народу України.

З цією метою ОСОБА_8 спільно з особами з свого найближчого оточення - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими на даний час слідством особами створили злочинну організацію, керівником якої безумовно та безальтернативно визначено її злочинного лідера ОСОБА_8 , на якого покладено загальне керівництво злочинною організацією та виконання усього комплексу організаційно-розпорядчих функцій стосовно злочинної організації в цілому.

До участі у злочинної організації та вчинення у її складі тяжких і особливо тяжких злочинів було залучено ряд працівників правоохоронних органів, зокрема ОСОБА_6 , якого 09.01.2013 призначено на посаду голови Служби безпеки України (перебував на посаді по 22.02.2014).

Як встановлено слідством, злочинна організація ОСОБА_8 у період з 25.02.2010 по 20.02.2014 безперешкодно існувала на території України, що дозволило її керівникам спланувати та організувати вчинення низки тяжких та особливо тяжких злочинів щодо захоплення державної влади, заволодіння чужим майном, в особливо великому розмірі, отримання неправомірної вигоди, обставини вчинення яких розслідують в окремих кримінальних провадженнях.

Крім того, ОСОБА_8 , члени злочинної організації, а саме: Прем`єр-міністр України ОСОБА_9 , Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_10 , голова Служби безпеки України ОСОБА_6 , Генеральний прокурор України ОСОБА_11 та інші члени цієї організації, з метою максимального строку перебування у владі, її утримання і збереження, домовилися вчиняти як особисто, так і з залученням інших членів організації та, за необхідності, інших осіб, які не входять до організації, із використанням наданої їм влади та службових повноважень незаконний вплив на громадські організації та їх активістів, опозиційні політичні сили та їх лідерів, здійснювати обмеження прав та законних інтересів в той чи інший спосіб будь-кого, хто загрожує узурпації влади ОСОБА_8 або можуть вплинути на виконання їх злочинних намірів і також організовувати у зв`язку з цим здійснення незаконного перешкоджання будь-яким зборам, мітингам, вуличним походам і демонстраціям громадян та вчиняти для цього інші незаконні дії.

Так, у період з 21.11.2013 по 20.02.2014 в місті Києві проходили масові збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації громадян, які були викликані відмовою уряду України і президента України ОСОБА_8 підписати Угоду про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.

Президент України ОСОБА_8 , бажаючи припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації громадян, які ставили під загрозу його перебування при владі, усвідомлюючи злочинність своїх дій, використовуючи наявні повноваження Президента України і створену ним і його оточенням систему управління, будучи керівником створеної ним злочинної організації віддав явно злочинні вказівки членам очолюваної ним злочинної організації - Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_13 , голові Служби безпеки України ОСОБА_6 , Міністру оборони України ОСОБА_14 про застосування підлеглими їм працівниками без відповідних підстав і з порушенням вимог чинного законодавства спеціальних засобів, техніки і вогнепальної зброї для силової протидії акціям протесту в місті Києві.

У подальшому, в період з 21.11.2013 по 20.02.2014 ОСОБА_6 , діючи у складі злочинної організації спільно з її керівником - президентом України ОСОБА_8 та її членами - Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_10 , заступником Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_15 , начальником Головного управління - командувачем внутрішніх військ МВС України ОСОБА_16 , начальником ГУМВС України в Київській області, а з 01.12.2013 тимчасово виконувачем обов`язків начальника Головного управління МВС України в місті Києві ОСОБА_17 , заступником начальника Головного управління - начальником міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_18 , командиром ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_19 , першим заступником голови Служби безпеки України - керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України ОСОБА_20 , Міністром оборони України ОСОБА_14 , начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України ОСОБА_21 , діючи умисно, спільно із Секретарем Ради національної безпеки і оборони України ОСОБА_22 , його заступником ОСОБА_23 , головою Київської міської державної адміністрації ОСОБА_24 та залученими підлеглими працівниками МВС України, Служби безпеки України, військовослужбовцями Збройних Сил України перевищуючи владу та свої службові повноваження, кожен у своїй частині, виходячи із завдань, які перебували в повноваженнях очолюваних ними відомств, вчинили та організували вчинення низки злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжких, спрямованих на незаконне перешкоджання організації та проведенню громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, які відбувались у центральній частині міста Києва, в результаті чого учасникам зібрань заподіяно тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, у тому числі смерть двом та більше особам, а також завдано матеріальні збитки фізичним та юридичним особам, зокрема:

- перевищення службових повноважень працівниками спецпідрозділу міліції «Беркут» ГУМВС України в Харківській, Львівській областях, в АР Крим та з інших регіонів України спільно з військовослужбовцями внутрішніх військ та зведеними загонами ППС МВС України у взаємодії з озброєними представниками злочинних угруповань та найнятими цивільними особами, так званими тітушками, 18.02.2014 в період з 10 до 16 години на вулицях Інститутській, Михайла Грушевського, Шовковичній, Садовій, Маріїнському парку, Кріпосному провулку, Хрещатику, Ольгинській, Липській, Банковій, Європейській площі, майдані Незалежності, Кловському узвозі в місті Києві під час зборів, мітингу, вуличного походу та демонстрації, в тому числі під час масового руху людей з майдану Незалежності до будівлі Верховної Ради (вул. Грушевського, 5) вказаними вулицями (пішохідній та проїзній частинах), з метою публічного висловлення підтримки (солідарності) голосуванню народними депутатами України в парламенті за повернення до Конституції 2004 року, що передбачала обмеження повноважень Президента України в частині призначення та припинення повноважень Прем`єр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України, керівників інших центральних органів виконавчої влади, голів місцевих державних адміністрацій, призначення та звільнення Генерального прокурора України, утворення, реорганізацію та ліквідацію міністерств та інших органів виконавчої влади, скасування актів Кабінету Міністрів України та інших, шляхом застосування до мітингувальників фізичної сили, гумових кийків, сльозогінного газу і світлошумових гранат, а також прихованого (без офіційного наказу) - вогнепальних набоїв та зброї, унаслідок чого учасникам мітингу, вуличного походу та демонстрації заподіяно різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження, в т. ч. тяжкі, та смерть двом та більше особам способом, небезпечним для життя багатьох осіб. Зокрема, заподіяно смерть 4 особам, вчинено замахи на умисні вбивства 10 осіб, 24 особам заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, 99 - середньої тяжкості тілесні ушкодження, 250 - легкі тілесні ушкодження та 2 особам завдано насильницьких дій, які спричинили фізичний біль;

(обставини вчинення кримінальних правопорушень за подіями 18-20.02.2014 розслідувались у кримінальному провадженні № 0002014, в якому затверджений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та ОСОБА_20 перебуває на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області, судова справа № 757/44453/23-к).

- спроби силового розгону співробітниками органів внутрішніх справ та Служби безпеки України, із залученням сил та засобів Збройних Сил України, мітингувальників, які перебували на майдані Незалежності в місті Києві з 16 години 18.02.2014 до 6 години 19.02.2014, поєднаного з протиправним та надмірним застосуванням фізичної сили, спеціальних засобів, спецтехніки та вогнепальної зброї під виглядом проведення антитерористичної операції (далі - АТО), у результаті чого із числа учасників заходів протесту заподіяно тяжкі наслідки, зокрема у вигляді: вбивств 13 осіб, спричинення тяжких тілесних ушкоджень 47 особам, середньої тяжкості тілесних ушкоджень 76 особам, легких тілесних ушкоджень 139 особам, а серед працівників правоохоронних органів заподіяно смерть 9 особам, спричинені тяжкі тілесні ушкодження 14 особам, тілесні ушкодження середньої тяжкості 26 особам, легкі тілесні ушкодження 82 особам. Також у результаті незаконного проведення АТО у центральній частині міста Києва (на майдані Незалежності та прилеглих вулицях) працівниками правоохоронних органів виникла пожежа у будівлі Федерації профспілок України (далі - Федерація профспілок України) за адресою: майдан Незалежності, 2, внаслідок якої заподіяно смерть двом особам із числа мітингувальників та якою частково зруйновано приміщення будівлі, пошкоджено майно юридичних та фізичних осіб, яке розміщувалось у цих приміщеннях, чим завдано матеріальні збитки юридичним і фізичним особам на загальну суму 13 мільйонів 834 тисячі 539 гривень 97 копійок, а також пошкоджена та знищена спеціальна техніка органів внутрішніх справ на загальну суму 2 мільйони 824 тисячі 192 гривні;

(обставини вчинення кримінальних правопорушень за подіями 18-20.02.2014 розслідувались у кримінальному провадженні № 0002014, в якому затверджений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 та ОСОБА_20 перебуває на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області, судова справа № 757/44453/23-к).

У зв`язку із вчиненням зазначених дій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кейла, Естонія, українець, на момент вчинення злочину - громадянин України (громадянство України припинено згідно із Указом Президента України від 04.02.2023 № 56/2023), не судимий, який на момент вчинення злочину був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживав на території спеціального об`єкту № 1 СБУ «Конча-Заспа», адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , військова частина, можливі адреси проживання на теперішній час: тимчасово окупована російською федерацією територія України - АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001).

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів. Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

- Указом Президента України від 09.01.2013 № 9/2013 про призначення ОСОБА_6 на посаду Голови Служби безпеки України;

- депутатським зверненням ОСОБА_25 від 23.02.2014 щодо безпосередньої причетності ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , інших високопосадовців до вчинення та організації вчинення ряду тяжких та особливо тяжких злочинів у центральній частині м. Києва (на Майдані Незалежності та прилеглих вулицях), пов`язаних з протидією акціям громадського протесту у центральній частині м. Києва у період з листопада 2013 по лютий 2014 року яке стало підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень;

- листами народного депутата України ОСОБА_26 від 15.05.2014 № 3832-92-102/МСК, від 12.06.2014 № 3832-101-102/МСК, від 07.07.2014 № 3832-110(ВС)-102/МСК щодо причетності до незаконного перешкоджання організації та проведенню мітингів, походів і демонстрацій колишніх Президента України ОСОБА_8 , голови Служби безпеки України ОСОБА_6 та інших осіб;

- висновками службових розслідувань: Служби безпеки України від 15.04.2014 та від 28.03.2014, Міністерства внутрішніх справ України від 24.04.2014 та Міністерства оборони України від 24.03.2014 за фактами незаконної організації та проведення керівництвом Служби безпеки України в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року антитерористичної операції у центральній частині м. Києва, залучення сил та засобів Збройних Сил України та Міністерства внутрішніх справ України до незаконного перешкоджання організації та проведенню мітингів, походів і демонстрацій під приводом прийняття участі в антитерористичної операції, відповідності вимогам чинного законодавства дій окремих керівників правоохоронних органів та військовослужбовців Збройних Сил України;

- показаннями свідків - працівників апарату МВС України ОСОБА_27 від 25.10.2016, ОСОБА_28 від 08.11.2016, ОСОБА_29 від 09.11.2016, ОСОБА_30 від 09.11.2016, ОСОБА_31 від 17.11.2016 та ОСОБА_32 від 23.11.2016 щодо ролі ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 у незаконному перешкоджанні організації та проведенню мітингів, походів і демонстрацій;

- показаннями свідків - учасників мітингів, походів і демонстрацій ОСОБА_33 від 10.08.2016, ОСОБА_34 від 23.08.2016, ОСОБА_35 від 19.10.2016, ОСОБА_36 від 16.11.2016, ОСОБА_26 від 05.12.2016, ОСОБА_25 від 08.12.2016, ОСОБА_37 від 24.03.2015 та 29.07.2015, ОСОБА_38 від 11.10.2016 та 13.10.2016, ОСОБА_39 від 11.11.2016, ОСОБА_40 від 05.04.2017, ОСОБА_41 від 08.05.2014 та 29.08.2016, ОСОБА_42 від 14.04.2017, ОСОБА_43 від 04.04.2017, ОСОБА_44 від 26.08.2016 та 04.10.2016, ОСОБА_45 від 04.04.2017, ОСОБА_46 від 19.08.2016, щодо причетності ОСОБА_8 та керівників правоохоронних органів до вищезазначених злочинів;

- показаннями допитаного як свідка колишнього голови Верховної Ради України ОСОБА_47 , який показав, що він ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , під час подій на Майдані Незалежності у м. Києві по понеділках збиралися у резиденції «Межгір`я», де втрьох обговорювали соціально-економічні проблеми в країні, у тому числі з приводу прийняття Закону України щодо застосування амністії до учасників подій на Майдані незалежності у м. Києві;

- показаннями свідка - народного депутата України ОСОБА_48 від 17.06.2014, який повідомив про розкрадання ОСОБА_8 та його найближчим оточенням державних коштів шляхом побудови корупційних схем. На думку ОСОБА_48 , шлях реформування країни виявився невигідним для ОСОБА_8 , тому ним й був застосований силовий варіант припинення акцій громадського протесту;

- показаннями свідка - другого Президента України ОСОБА_49 від 20.12.2016, який підтвердив неодноразові розмови із ОСОБА_8 щодо акцій протестів та недопустимості застосування сили до мітингувальників. При цьому, ОСОБА_8 пропонувалось для врегулювання виниклої політичної кризи звільнити Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_10 та відправити Кабінет Міністрів України у відставку, але ОСОБА_8 такі пропозиції не сприймав;

- показаннями свідка - колишнього представника України в Європейському Союзі ОСОБА_50 від 08.12.2016, якій повідомив, що ОСОБА_8 ще 19.11.2013 прийняв рішення не підписувати у м. Вільнюс (Литовська Республіка) 28 - 29.11.2013 під час саміту глав країн-членів Європейського Союзу Угоду про асоціацію між Україною та Європейським Союзом;

- журналом обліку з`єднань на комутаторі Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому міститься інформація «Для службового користування» про з`єднання президента України ОСОБА_8 із Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_10 , головою СБ України ОСОБА_6 та іншими високопосадовцями у період з листопада 2013 по лютий 2014 року під час протидії проведенню у м. Києві мітингів, вуличних походів і демонстрацій громадян;

- протоколом огляду оптичних дисків, які містять відомості про телефонні з`єднання ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_51 , ОСОБА_18 та інших, які підтверджують факт спілкування між собою вказаних осіб під час подій на Майдані Незалежності у м. Києві;

- показаннями свідків працівників ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_52 від 30.04.2015, ОСОБА_53 від 11.04.2016, ОСОБА_54 від 22.06.2018, показання свідків працівників ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_55 від 18.11.2015, 29.11.2015 та 21.05.2021, ОСОБА_56 від 14.07.2015, 24.07.2015 та 31.08.2015, ОСОБА_57 від 27.08.2015, ОСОБА_58 від 10.07.2014, які підтвердили, обставини залучення територіальних підрозділів БМОП «Беркут» до протидії протестним акціям, роль в організації таких дій керівництва ГУМВС України в м. Києві та командирів територіальних підрозділів;

- показаннями свідка начальника відділу координації підрозділів спеціального призначення ГУ ВВ МВС України ОСОБА_59 від 24.05.2021, щодо обставин залучення підрозділів внутрішніх військ до протидії акціям протестів на виконання вказівки ОСОБА_16 ;

- показаннями осіб, які постраждали внаслідок протиправних дій правоохоронних органів та визнанні у провадженні потерпілими;

- відомостями про залучення до охорони громадського порядку працівників органів внутрішніх справ з інших регіонів під час масових заходів протестного характеру про проводились на території міста Києва та розрахунками сил та засобів територіальних підрозділів ПМОН «Беркут»;

- протоколами огляду відеозаписів подій, які відбувались у період з листопада 2013 по лютий 2014 року в центральній частині міста Києва, на якому відображено обставини протидії працівниками правоохоронних органів акціям протесту;

- протоколами огляду виступів ОСОБА_60 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 у засобах масової інформації;

- функціональними обов`язками підозрюваних та іншими нормативно-правовими актами, які регламентують їх діяльність на займаних посадах; іншими доказами у їх сукупності та взаємодії.

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави агресора, що дає підставі вважати про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, посилаючись на частину шосту статті 176, частину шосту статті 193 КПК України, сторона обвинувачення просить суд обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з викладених у ньому підстав, просив задовольнити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ризики не доведені, підозра необґрунтована, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

12.03.2014 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011) КК України.

У зв`язку із невстановленням його місця перебування, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 12.03.2014 у день його складення, таке повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

24.03.2015 ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011) КК України.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про зміну підозри від 24.03.2015 у день його складання, зазначене повідомлення, відповідно до вимог ст. 279, ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

17.11.2015 ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011), ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 408 КК України.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про зміну підозри від 17.11.2015 у день його складання, зазначене повідомлення, відповідно до вимог ст. 279, ч. 1 ст. 278, ст.ст.111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Кримінальне провадження № 0001048 на підставі ч. 3 ст. 217 КПК України виділене з кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014.

19.01.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001048 продовжений до 12 місяців.

15.06.2025 повістка слідчого Державного бюро розслідувань про виклик підозрюваного ОСОБА_6 до органу досудового розслідування про явку 21.06.2024 опублікована на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої 17.11.2015 підозри та повідомлено про нову підозру від 21.06.2024 опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 21.06.2024 та в газеті «Урядовий кур`єр» 25.06.2024.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про зміну підозри від 21.06.2024 у день його складання, зазначене повідомлення, відповідно до вимог ст. 279, ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, як зазначає слідчий у клопотанні, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлень про підозру у кримінальному провадженні № 0001048 від 10.10.2014, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Водночас вжитими органом досудового розслідування заходами місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не встановлено, у зв`язку з чим 17.03.2014 його оголошено у розшук, проведення якого доручено Службі безпеки України.

Окрім того, 09.10.2024 постановою слідчого підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук. Постанова про міжнародний розшук підозрюваного 10.10.2024 направлена для виконання до Департаменту захисту національної державності СБУ листом № 10-5-01-25343.

Відповідно до листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України від 22.01.2025 № 10759-2025 використання інформаційної системи Інтерполу щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, в контексті масових акцій політичного характеру та зміни режиму в країні, а саме подій, що відбувались у лютому 2014 року, підпадає під заборони, встановлені ст. 3 Статуту Інтерполу.

У зв`язку з відмовою міжнародною організацією кримінальної поліції - Інтерполом здійснювати міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 (розміщення повідомлень «з червоним кутом», внутрішніх запитів з метою оголошення міжнародного розшуку по лінії Інтерполу та відомостей щодо розшуку у відповідних банках даних організації), слідчий та прокурор самостійно виконують процесуальні дії щодо міжнародного розшуку підозрюваного поза системою Інтерполу, у т. ч. шляхом направлення запитів та доручень про міжнародно-правову допомогу до компетентних органів інших країн.

У кримінальному провадженні, з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 на території російської федерації, Генеральною прокуратурою України до Генеральної прокуратури російської федерації скеровувався запит про надання міжнародної правової допомоги в порядку Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, зокрема:

- 15.02.2017 клопотання про взяття під варту до отримання вимоги про видачу підозрюваного ОСОБА_6 . Водночас Генеральна прокуратура російської федерації листом від 15.09.2017 № 87-220-2014 відмовила у виконанні вказаного запиту, посилаючись на п. 2 ст. 3 Європейської конвенції про видачу від 13.12.1957.

На даний час підозрюваний ОСОБА_6 за місцем проживання та реєстрації на території України відсутній, переховується від органу слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані, про те, що він перебуває за межами України.

Ураховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_61 від 17.03.2014, ОСОБА_62 від 17.09.2014, ОСОБА_63 від 16.03.2015, ОСОБА_64 від 14.08.2015, ОСОБА_65 від 12.02.2016, ОСОБА_66 від 12.08.2016, ОСОБА_67 від 10.02.2017 надавались дозволи на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідством установлено, що до цього часу підозрюваний ОСОБА_6 на територію України не повертався, що також підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.04.2025 № 19/29720-25-вих. Відомостей щодо перетину ОСОБА_6 державного кордону України та адміністративного кордону із тимчасово окупованими територіями України не отримано.

Відповідно до листа Головного управління СБУ в АР Крим від 18.04.2025 № 76/1/76/3-184 на теперішній час вживаються заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 . За місцем реєстрації і проживання на підконтрольній території України розшукуваний відсутній. За наявною офіційною інформацією вірогідним місцем перебування ОСОБА_6 може бути тимчасово окупована територія Автономної Республіки Крим.

Також, обставини переховування підозрюваного ОСОБА_6 та його перебування за межами України, зокрема на території російської федерації та тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, встановлено судом при розгляді клопотання Генеральної прокуратури України про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002014 (ухвала Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2020 у судовій справі № 757/56050/20-к).

З аналогічних підстав ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002014 (судова справа № 757/10140/20-к).

Таким чином, у слідства є підстави вважати, що ОСОБА_6 може тимчасово або постійно перебувати на території російської федерації.

Як зазначено у клопотанні, виїзд та перебування підозрюваного ОСОБА_6 на території російській федерації, яка системно не виконує норми міжнародного права (що підтверджується, зокрема, резолюціями Генеральної Асамблеї ООН, наприклад, A/RES/75/192 від 16.12.2020) були зумовлені наміром переховуватися на її території з метою ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, інші підозрювані у кримінальному провадженні № 0001048 також знаходяться в розшуку, за наявною інформацією переховується на території російської федерації та на тимчасово окупованій російською федерацією території України - Автономній Республіці Крим.

У ході досудового розслідування встановлено, що співучасники ОСОБА_6 в скоєнні зазначених злочинів, а саме: колишні президент України ОСОБА_8 , Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_10 , командир ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_19 , заступник начальника ГУ - начальник міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_18 , командувач внутрішніх військ України ОСОБА_16 знаходяться на території російської федерації, а заступник Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_15 , перший заступник голови Служби безпеки України ОСОБА_20 , тимчасово виконувач обов`язків начальника ГУМВС України у м. Києві ОСОБА_17 також переховуються від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій російською федерацією території України - Автономній Республіці Крим.

До цього часу ОСОБА_6 на жоден із викликів правоохоронного органу не з`явився, про причини неявки орган досудового розслідування та суд не повідомив.

Постановами Верховної Ради України від 27.01.2015 «Про звернення ВРУ до ООН, Європейського парламенту, Парламентської асамблеї Ради Європи, НАТО, ОБСЄ, ГУАМ, національних парламентів держав світу», від 21.04.2015 Про заяву ВРУ «Про відсіч збройної агресії рф та подолання її наслідків», від 20.03.2018 «Про комплекс невідкладних заходів щодо практичної реалізації міжнародно-правової відповідальності рф та збройну агресію проти України, а також Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на ТОТ у Донецькій та Луганських областях» від 18.01.2018, визнано російську федерацію - державою агресором.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини шостої статті 193 КК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з вимогою частини шостої статті 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами частини четвертої статті 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя бере до уваги те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може вчинити дії передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001048 від 10.10.2014 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Кейла, Естонія, на момент вчинення злочину - громадянин України (громадянство України припинено згідно із Указом Президента України від 04.02.2023 № 56/2023), не судимого, остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1