УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000014 від 18.09.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 2051 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000014 від 18.09.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 2051 КК України, про арешт майна, яке вилучене 02.07.2025 в період часу з 07 год. 35 хв. по 11 год. 28 хв. під час проведення обшуку за фактичним місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: оригінал договору купівлі-продажу №8045/2024/4893201 транспортного засобу від 21.09.2024 укладеного між ТОВ «КАР ІНВЕСТ Україна () та ОСОБА_5 ; оригінал видаткової накладної № 329 від 03.11.2023 в якій покупцем зазначено ТОВ «Укрнафтогазбуріння»; оригінал видаткової накладної №367 від 07.12.2023 в якій покупцем зазначено ТОВ «Укрнафтогазбуріння»; мобільний телефон марки Iphonе 13 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 із сім-карткою НОМЕР_4 який перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України розслідується кримінальне провадження № 0000014 від 18.09.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 2051 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи АТ «Одеський припортовий завод» () зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою зі службовими особами АТ «Одесагаз» (), ТОВ «Укрнафтогазбуріння» () та іншими особами, протягом 2024 року, заволоділи майном ТОВ «Оператор ГТС України» (), а саме природним газом в особливо великих розмірах.

Прокурор також в своєму клопотанні зазначає, що до організації зазначеної схеми причетний серед інших ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 , переслідуючи мету приховати свою причетність до діяльності ТОВ «Укрнафтогазбуріння» (), залучив за грошову винагороду до реєстрації вказаної компанії та формального виконання обов`язків її керівника свого знайомого ОСОБА_6 , який фактично ніяких управлінських функцій не здійснював, та, за наявною інформацією, 01.10.2024 помер.

В подальшому, ОСОБА_4 , у змові з іншими співучасниками, згідно заздалегідь розробленого спільного злочинного задуму, використав ТОВ «Укрнафтогазбуріння» в протиправній оборудці з привласнення природного газу з газотранспортної системи. За виконання покладених на нього дій з реалізації злочинного задуму, ОСОБА_4 з отриманої від АТ «Одеський припортовий завод» (, далі - ОПЗ) оплати за природний газ, шляхом проведення фінансових операцій, які не підлягають податковому контролю, вивів у «тіньовий» неконтрольований державою обіг кошти у розмірі понад 2,3 млн грн, що підтверджується рухом коштів на банківських рахунках ТОВ «Укрнафтогазбуріння», зокрема:

Відповідно до інформації, яка тримана від оперативного підрозділу речі і документи, які можуть бути використані як докази у вчиненні злочинів службовими особами ТОВ «Укрнафтогазбуріння» (), а саме: договори (контракти) з додатками та додатковими угодами по взаємовідносинам між ТОВ «Укрнафтогазбуріння» () та АТ «Одеський припортовий завод» (), ТОВ «Оператор ГТС України» (), АТ «Одесагаз» (), ТОВ «Кар Інвест Україна» (), ФОП ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_6 ), ФОП ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_7 ) за період 2023-2025 рр., первісна бухгалтерська, проектна, технічна та фінансова документація до вищезазначених договорів, а також докази, які містяться у електронних засобах передачі даних (мобільних терміналах, ноутбуках, планшетах, флеш-носіях, стаціонарних електронно-обчислювальних машинах тощо), а саме електронні листування між фігурантами за допомогою Інтернет-зв`язку та електронних поштових скриньок, інформацію щодо обставин вчинення співучасниками протиправної діяльності, їх рольової участі, фото- та сканкопій документів, способи приховування слідів злочинів, які мають доказове значення, зберігаються за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

02.07.2025 в період часу з 07 год. 35 хв. по 11 год. 28 хв. детективом на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.06.2025 проведено обшук за фактичним місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході вказаного обшуку було виявлено та вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт.

Крім того, прокурор в своєму клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 в ході проведення обшуку надав доступ до даного телефону, однак на даному телефоні поряд із інформацією яка має значення для досудового розслідування виявлені сліди знищення інформації. Оскільки поновлення та дослідження інформації яка міститься на даному мобільному телефоні потребує спеціальних знань та додаткового часу, детективом прийняте рішення про вилучення зазначеного телефону.

З урахуванням того, що під час досудового розслідування надається оцінка вчинення вищевказаними службовими особами товариств кримінального правопорушення за попередньою змовою та пов`язаності зазначених суб`єктів господарювання, на вилученому майні а саме зазначеними документами підтверджується факт виведення грошових коштів на підприємство ТОВ «Кар Інвест Україна» (), а також причетності ОСОБА_4 до діяльності ТОВ «Укрнафтогазбуріння» на вказаному пристрої може міститься інформація з повідомленнями/листуваннями між собою осіб причетних до вчинення вказаного кримінального провадження, інформація та документи, щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (у тому числі щодо підготовки документів для проведення закупівлі, узгодження дій тощо), документи в електронному вигляді з питань закупівлі та поставки медичного обладнання та інформація, яка має доказове значення у кримінальному провадженні та відповідно з метою збереження речових доказів існує необхідність у застосуванні арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 03.07.2025 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 03.07.2025 у даному кримінальному провадженні призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на вищезазначене майно арешт.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, водночас подав до суду заяву про розгляд клопотапння за його відсутності.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000014 від 18.09.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 2051 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 03.07.2025 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 03.07.2025 у даному кримінальному провадженні призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою детектива від 03.07.2025, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000014 від 18.09.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 2051 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 02.07.2025 в період часу з 07 год. 35 хв. по 11 год. 28 хв. під час проведення обшуку за фактичним місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на:

-оригінал договору купівлі-продажу №8045/2024/4893201 транспортного засобу від 21.09.2024 укладеного між ТОВ «КАР ІНВЕСТ Україна () та ОСОБА_5 ;

-оригінал видаткової накладної № 329 від 03.11.2023 в якій покупцем зазначено ТОВ «Укрнафтогазбуріння»;

-оригінал видаткової накладної №367 від 07.12.2023 в якій покупцем зазначено ТОВ «Укрнафтогазбуріння»;

-мобільний телефон марки Iphonе 13 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 із сім-карткою НОМЕР_4 , який перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1