Справа№ 610/1144/24
Провадження № 1-кп/610/31/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження №0000099 від 11.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балаклія Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, затриманого 11.02.2024,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В ніч з 10 на 11 лютого 2024 року, більш точний час не встановлено, подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебували вдома за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

11 лютого 2024 року близько 00:55 годин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за вказаною адресою, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, під час сварки, використовуючи фізичну перевагу у силі, схопив руками ОСОБА_11 в області голови та шиї та здійснив з силою різкий рух зліва-направо, чим спричинив останній несумісне з життям тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому шиї, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Причиною смерті ОСОБА_11 стала важка травма у вигляді перелому шийного відділу хребта з розвитком спинального шоку, яка настала відразу через декілька секунд після отриманого тілесного ушкодження закритого перелому шиї на рівні між 1 та 2 шийними хребцями зі зміщенням на ширину близько 0,3 см з розривом судин та частковим надривом спинного мозку по передній поверхні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнав частково та пояснив суду, що проживав разом із ОСОБА_12 в будинку по АДРЕСА_1 . 10 лютого 2024 року він разом з дружиною та донькою святкували день народження зятя. Вони залишилися у сестри, ввечері йому потрібно було вколоти інсулін, а його з собою не було, тому він разом із своєю сестрою повернулися додому. Вдома він не знайшов ключі, розсердився, став ногами вибивати двері, сестра образилася на нього і пішла додому пішки.

Коли приїхала додому дружина, між ним виникла сварка через двері, через ОСОБА_13 , вони товкали один одного з дружиною в груди. Він руками схопив ОСОБА_14 за плечі і різко струснув її разів два (від себе до себе), вона зразу обм`якла, він опустив її на підлогу, вона не рухалася. Спочатку він подумав, що вона прикидалася, похлопав по щокам, однак вона не реагувала. Через деякий час повернулася ОСОБА_13 , яка також намагалася привести до тями ОСОБА_14 , а потім викликала швидку.

Вважає, що спричинив тілесні ушкодження дружині з необережності, смерті її не хотів, ніяких прийомів до дружини не застосовував, тому вважає неправильною кваліфікацією його дій за ч.1 ст. 115 КК України.

Незважаючи на часткове визнання своєї провини, вина ОСОБА_7 підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показами потерпілої ОСОБА_5 матері загиблої, яка пояснила в судовому засіданні про те, що біля п`ятої години ранку їй подзвонили з поліції і повідомили про смерть доньки. Вона з чоловіком одразу поїхала до будинку, в якому проживала донька з чоловіком та дитиною, де побачила ОСОБА_14 на підлозі в коридорі. Малолітня онука зараз у неї під опікою.

Показами свідка ОСОБА_15 - сестри обвинуваченого, яка пояснила, що 10 лютого 2024 року святкували день народження її чоловіка, на святі був брат з дружиною. Вони хотіли залишитися на ніч, однак біля 23 години виявилося, що немає з собою інсуліну. Тоді вона з ОСОБА_16 поїхали до них додому за ліками. Виявилося, що немає ключів, вони просили водія, щоб з`їздив забрав їх в ОСОБА_14 , а вони почекають. Не дочекавшись ключів, ОСОБА_17 почав ногами стукати в двері, почав обзивати її. Вона образилася на нього і пішла додому пішки. Біля магазину «Берізка» їй подзвонила ОСОБА_14 (об 00:58) і повідомила, що вона вдома, а чоловік кидається на неї з кулаками. Її підібрав водій і вона повернулася до будинку ОСОБА_16 . Вона забігла в будинок і побачила, що ОСОБА_14 лежить на підлозі в коридорі, на шиї лямка від сумки, а ОСОБА_17 поруч кричить. Вона думала, що лямка від сумки на шиї заважає їй, тому зняла лямку, почала шукати пульс на шиї, однак ніякої реакції не знайшла. Тоді вона викликала швидку і повідомила, що жінка без свідомості. Лікар зі швидкої нічим не допоміг і викликав поліцію. На її запитання, що сталося, ОСОБА_17 сказав, що ОСОБА_14 просто померла.

Показами свідка ОСОБА_18 - фельдшера швидкої допомоги, який пояснив суду, що раніше знайомий з ОСОБА_16 . З 10 на 11 лютого він був на чергуванні, коли надійшов виклик від його сестри про людину без свідомості. Через 6-7 хвилин вони прибули на виклик, вийшла сестра і попередила, що брат неадекватний, тому він зайшов в будинок з водієм. Хачумян сидів, плакав, потім піднімався, бігав. В будинку на підлозі лежала жінка, одягнена, у неї було відсутнє серцебиття та відсутні рефлекси. Після констатації клінічної смерті вони подзвонили до поліції, оскільки насильницька смерть була під питанням, бо явних тілесних ушкоджень не було, однак зі слів сестри між ними була сварка. Припущення були щодо причини смерті, так як при перевертанні тіла голова не рухалася. Свідок пропонував ОСОБА_16 поміряти цукор в крові, однак той не реагував на них, почав говорити, коли приїхала поліція. Від нього було чутно запах алкоголю.

Показами свідка ОСОБА_19 - водія швидкої допомоги, який показав, що виїздив з фельдшером ОСОБА_20 на виклик до людини без свідомості. На місці виклику була жінка сестра ОСОБА_16 , сам ОСОБА_16 сидів під дверима, на порозі була перевернута банка з недопалками. В будинку за порогом на підлозі лежала жінка обличчям догори. Вони разом із фельдшером проводили реанімаційні заходи, які результату не дали. Хачумян плакав, кричав «почему?», а коли приїхали поліцейські, казав їм «вбийте мене».

Показами свідка ОСОБА_21 , який пояснив в судовому засіданні про те, що 10 лютого 2024 року близько 23.00 години ОСОБА_22 подзвонив йому з проханням відвезти з селища Нафтовиків до будинку за «Берізкою» його родичів. Він відвіз ОСОБА_16 , який був в стані алкогольного сп`яніння, з ОСОБА_23 до будинку, однак в них не було ключів. Тому він повернувся до ОСОБА_22 за ключами. ОСОБА_11 сказала, що повернеться додому з дитиною. Він відвіз їх теж до будинку. Коли повернулася додому ОСОБА_14 , то ОСОБА_17 був дуже нервовий, кричав чогось. ОСОБА_14 сказала про те, що ОСОБА_22 чекає на автомобіль біля «Берізки», він поїхав до неї. Коли підібрав ОСОБА_22 , вона повідомила, що ОСОБА_16 мабуть ОСОБА_24 і запропонувала повернутися до будинку. ОСОБА_25 побігла в дім, а потім вибігла і сказала, що ОСОБА_14 не дихає і вивела йому дитину, яка плакала, щоб відвіз до селища додому до її чоловіка. В цей час було чутно слова ОСОБА_16 «Що я наробив?». Дитина плакала і говорила, що хоче до мами.

Показами свідка ОСОБА_26 , який підтвердив в судовому засіданні про святкування його дня народження 10 лютого, на якому були присутні також подружжя ОСОБА_16 . Вони хотіли залишитися переночувати, однак не було у них інсуліну для ОСОБА_17 . Вже була комендантська година і таксі не працювало, тому він попросив свого знайомого ОСОБА_27 відвезти ОСОБА_16 по інсулін. З ним поїхала ОСОБА_25 . Через деякий час подзвонила ОСОБА_13 і повідомила, що йде додому, бо ОСОБА_17 образив її, а ОСОБА_28 поїхав по ключі. Коли приїхав водій, то ОСОБА_11 сказала, що повертається додому з дитиною. ОСОБА_28 висадив ОСОБА_14 з дитиною вдома, а сам поїхав по ОСОБА_13 . В той час ОСОБА_11 подзвонила ОСОБА_13 і сказала, що ОСОБА_29 її, тому ОСОБА_13 повернулася до них додому з водієм. Вдома ОСОБА_13 застала ОСОБА_14 на підлозі, яка вже не дихала. Він весь час був на зв`язку з дружиною, тому про події знає з її слів.

Показами свідка ОСОБА_30 , який пояснив, що після повідомлення поліції про смерть ОСОБА_14 , вони з дружиною зразу поїхали до них додому, де побачили ОСОБА_14 на підлозі в коридорі. Тілесних ушкоджень на ній видно не було.

Допитана в якості свідка ОСОБА_31 показала, що була в складі слідчо-оперативної групи при огляді місця події 11 лютого 2024 року як лікар-судмедексперт. На місці події було виявлено тіло ОСОБА_11 в лежачому положенні, одягнену та взуту. При первинному огляді вона виявила рухливість шийних хребців, який імовірно утворився внаслідок перелому, після розтину тіла таке припущення підтвердилося. Такий перелом не міг утворитися від падіння, оскільки інших тілесних ушкоджень не було.

Допитана як лікар судово-медичний експерт ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснила, що при первинній судово-медичній експертизі вона виявила тілесні ушкодження у ОСОБА_11 , які були описані у висновку та які були спричинені твердим предметом, до яких відносяться також руки; із застосуванням великої сили спричинені ушкодження, смерть від яких настала миттєво. За механізмом спричинення таких тілесних ушкоджень це може бути різкий рух головою вперед назад, тримаючи потерпілу за плечі. На плечах, руках ніяких слідів не залишилося можливо через одяг.

Вина ОСОБА_7 підтверджується такими письмовими доказами.

Кримінальне провадження №0000099 було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2024 на підставі повідомлення по те, що 11.02.2024 близько 01.00 години в АДРЕСА_1 у будинку виявлено труп ОСОБА_11 , 1994 року народження, у якої виявлено тілесні ушкодження: патологічна рухливість шийних хребців (т.1 а.с.187-188,189).

Під час огляду місця події 11.02.2025 з 03:58 до 05:30 території домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , проведеного в присутності сестри обвинуваченого ОСОБА_15 , прямо від входу у приміщенні коридору на підлозі виявлено труп ОСОБА_11 , 1994 р.н., лежачи на спині, голова нахилена в лівий бік, руки розставлені в сторони та випрямлені, ноги випрямлені; одягнений, без явних тілесних ушкоджень. Шия при пальпації на дотик має патологічну рухливість хребців. Обстановка у коридорі порушена (протокол огляду місця події від 11.02.2024 з фототаблицями та відеозаписом до нього т.1 а.с.190-201).

Відеозапис огляду місця події було відтворено під час судового розгляду.

Під час проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_15 (сестри обвинуваченого) 11.02.2024 за адресою: АДРЕСА_2 свідок повідомила, що 10 лютого 2024 року у її чоловіка був день народження, яке вони святкували вдома в квартирі АДРЕСА_3 , на якому були присутні подружжя ОСОБА_16 . Під час святкування всі вживали спиртні напої. Вони хотіли залишитися з ночівлею, однак ОСОБА_17 згадав, що немає інсуліну. Вирішили з`їздити додому зав ліками, однак вадим був в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому сестра вирішила їхати з ним. Чоловік домовився зі своїм товаришем, щоб звозив їх на вулицю Оборонну, бо вже була комендантська година і таксі не працювало. Коли вони приїхали додому ОСОБА_17 , то останній не знайшов ключей у себе, тому розлютився і почав агресивно себе поводити. Він почав смикати ручку від дверей, а потім ногами гепати по дверях. Потім почав нецензурною лайкою обзивати її, вона розвернулася і пішла геть та подзвонила чоловіку, щоб ОСОБА_32 збиралася додому і сама розбиралася із ОСОБА_17 . По дорозі додому їй подзвонила ОСОБА_14 о 00:53 і повідомила, що вона вже вдома, ручка на дверях та замок зламані. А через хвилину їй знову подзвонила ОСОБА_14 , і повідомила, що на неї з кулаками кидається ОСОБА_17 . В цей час до неї під`їхав товариш чоловіка на автомобілі, щоб відвезти її додому, але вона попросила, щоб він знову відвіз її до ОСОБА_16 . Підійшовши до дверей, які були привідчинені, почула крики брата про те, що він любить ОСОБА_14 . Коли зайшла в коридор, то побачила на підлозі ОСОБА_14 . На місці свідок показала розташування тіла ОСОБА_14 . Вона намагалася привести ОСОБА_14 до тями спробувала зробити масаж серця, але нічого не виходило. На її запитання, чи бив її ОСОБА_17 , він сказав, що вона просто померла. Тоді вона викликала швидку і відвела дитину до водія, щоб відвіз її до неї додому, а незабаром приїхала швидка та поліція (т.1 а.с.240-245). Відеозапис огляду місця події було відтворено під час судового розгляду.

Під час судово-медичної експертизи встановлено, що у ОСОБА_11 було встановлено тілесні ушкодження:

Шиї: закритий передом шиї на рівні між 1 та 2 шийними хребцями зі зміщенням на ширину близько 0,3 см з розривом судин та з частковим надривом спинного мозку по передній поверхні.

Зазначене тілесне ушкодження- закритий перелом шиї, яке могло утворитися від дії тупого предмету із силою носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Причиною смерті ОСОБА_11 стала важка травма шиї у вигляді перелому шийного відділу хребта з розвитком спинального шоку.

Смерть настала відразу через декілька секунд після отримання вказаного тілесного ушкодження. При судово-медичній експертизі крові виявлений етиловий спирт в кількості 1,64%, що за офіційною таблицею відноситься до середнього ступеню алкогольного сп`яніння. (т.1 а.с.249-251).

Постановами слідчого від 12.02.2024 та від 16.02.2024 були визнані речовими доказами: змиви на ватні палички з поверхні металевої планки запірного пристрою, з поверхні ключа від вхідних дверей, з лівої та правої поверхонь шиї, з поверхні грудної клітини, з поверхонь лівої та правої руки трупа ОСОБА_11 , мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору, які вилучені під час огляду місця події від 11.02.2024 в АДРЕСА_2 ; сумку ОСОБА_11 біло-бежевого кольору, яка була вилучена під час слідчого експерименту від 11.02.2024; змиви з правої та лівої руки, зрізи з нігтьових пластин та зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 , вилучені за постановою про відібрання зразків для проведення експертизи; куртка жіноча чорного кольору, бюстгальтер чорного кольору, футболка з довгими рукавами чорного кольору, кросівки жіночі білого кольору, шкарпетки синтетичні чорного кольору, труси жіночі чорного кольору, брюки джинсові синього кольору, первинна упаковка - полімерний пакунок, які були вилучені на базі Балаклійського РВ КЗОЗ ХОБСМЕ 16.02.2024; зразки крові ОСОБА_11 (т.1 а.с.102, т.2 а.с.42,46).

Відповідно до протоколу огляду місця від 16.02.2024 з фототаблицями до нього, проведеного в приміщенні Балаклійського районного відділу КЗОЗ ХОБСМЕ, що розташоване в м. Балаклія вул. Партизанська, буд.25, слідчим були оглянуті речі громадянки ОСОБА_11 куртка жіноча чорного кольору, бюстгальтер чорного кольору, футболка з довгими рукавами чорного кольору, кросівки жіночі білого кольору, шкарпетки синтетичні чорного кольору, труси жіночі чорного кольору, джинсові брюки синього кольору (т.2 а.с.35-42).

Ухвалами слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 14.02.20214 та від 22.02.2024 на зазначені речі було накладено арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ними (т.2 а.с.18-20, 43-44).

Додаткова Судово-медична комісійна експертиза, проведена за матеріалами справи судово-медичною експертною комісією ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» в період з 12.12.2024 по 30.01.2025, посилаючись на виявлені під час судово-медичної експертизи № 12-17/30-БЛ/24 від 11.02.2024 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного відділу хребта неповного розриву зв`язкового з`єднання між першим та другим шийним хребцем по передній поверхні з розривом кровоносних судин та частковим надривом спинного мозку, прийшла до висновку, що встановлена травма вірогідно виникла за ротаційним механізмом в шийному відділі хребта.

Більш конкретний механізм травми шийного відділу хребта комісія експертів не змогла обгрунтовано встановити через не проведення повноцінного дослідження шийного відділу хребта під час первинної судово-медичної експертизи, так як не було виконано додаткового розрізу м`яких тканин шиї по задній поверхні для визначення наявності крововиливів та ушкоджень кісткових і зв`язкових структур шийного відділу хребта по задній поверхні, не проведено дослідження спинномозкового каналу та спинного мозку (висновок експерта за матеріалами справи № 29 від 30.01.2025 року) (т. 2 а.с. 179-193).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_33 - доповідачка по справі, пояснила суду, що додаткова експертиза була проведена по матеріалам кримінальної справи і комісія використовувала дослідження первинної судово-медичної експертизи в її описовій частині. В пункті 2.1.75. Дослідження кісткового апарату потерпілої вказано про те, що хребет на усьому протязі без ушкоджень і патологічної рухливості, розривів зв`язок хребта і крововиливів в товщу їх немає; яких-небудь деформацій, хворобливих змін хребців і межреберних дисків візуально не виявлено. Це дослідження свідчить саме про ротаційний механізм травми хребта, тобто різкий поворот шиї вліво-направо чи навпаки; руками за голову і різко повернути зліва- направо, (внаслідок кругових або обертальних рухів). Спинально-розгинальний механізм (вперед-назад) травм потерпілої відсутній.

Протокол огляду місця події 11.02.2024 - квартири АДРЕСА_4 в присутності ОСОБА_26 є неналежним доказом, оскільки не підтверджує існування чи відсутність обставин, які підлягають доказуванню.

До показань обвинуваченого щодо небажання заподіяти смерть дружині, а лише зупинити її, суд відноситься критично та зазначає таке.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 N 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Отже, вирішуючи питання щодо умислу ОСОБА_7 заподіяти смерть потерпілій, судом враховано конкретні обставини вчинення злочину, а саме: сварка між подружжям, під час якої обвинувачений наніс тілесне ушкодження дружині руками, схопивши і різко повернувши шию в сторону зліва направо, внаслідок чого зламав шийні хребці, розірвавши при цьому судини та спинний мозок, від чого смерть настала миттєво. Інших тілесних ушкоджень їй не завдано, що свідчить про те, що можливу сварку між ними можна було зупинити з мінімальними наслідками для потерпілої.

Здійснюючи різкий поворот шиї дружини, яка є життєво -важливим органом, свідчить про зневажливе ставлення ОСОБА_7 до життя інших людей, яке за приписами ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.

Таким чином, поведінка обвинуваченого свідчить про умисел заподіяти смерть дружині. Інших тілесних ушкоджень їй не завдано.

Крім того, показання обвинуваченого щодо механізму спричинення ОСОБА_11 тілесного ушкодження внаслідок струсу вперед-назад спростовані під час судового розгляду як висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи, так і поясненнями доповідача по справі експерта ОСОБА_34 .

В судовому засіданні ОСОБА_31 спочатку була допитана як свідок, а пізніше як експерт, який проводив первинну судово-медичну експертизу, зробила припущення, що закрита травма шийного відділу хребта могла бути спричинена шляхом різкого струсу людини від себе до себе, однак механізм спричинення зазначеної травми ОСОБА_11 під час первинної експертизи експертом встановлено не було з посиланням на відсутність протоколу слідчого експерименту.

Обвинувачений під час досудового розслідування показання не давав, в судовому засіданні надав покази після з`ясування обставин справи 28.10.2024 і показав про механізм спричинення тілесних ушкоджень струс потерпілої вперед-назад, про який до цього повідомляла свідок ОСОБА_35 .

Показання обвинуваченого були перевірені комісією експертів, які прийшли до висновку про ротаційний механізм травми, яку описано в первинній експертизі.

Отже, показання обвинуваченого щодо відсутності умислу на вбивство дружини, судом оцінюється як намір уникнути відповідальності за скоєне.

Щодо відсутності доказів особистих неприязних стосунків з дружиною, про що вказує обвинувачений, то суд зазначає, що між подружжям ОСОБА_16 в ніч на 11 лютого 2024 року раптово виникли неприязні стосунки внаслідок сварки, про що він сам показав суду та підтвердила свідок ОСОБА_36 .

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 доведена і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, проживає в АДРЕСА_1 з 30 грудня 2020 року, за місцем проживання характеризується посередньо як особа, яка з сусідами дружні стосунки не підтримує, у суспільному житті міста участі не приймає, є особою з інвалідністю 3 групи, був одружений з потерпілою ОСОБА_11 з 21 березня 2020 року, від шлюбу мають доньку ОСОБА_37 , 2020 року народження.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра, в органах пробації не перебуває, страждає на цукровий діабет І типу, гіпертонічну хворобу 2 ст.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричного експерта №191 від 18.03.2024, ОСОБА_7 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану можу усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, тобто є осудним. Посилання ОСОБА_16 на те, що не пам`ятає події криміналу внаслідок гіпоглікемії, експерт оцінює суб`єктивним фактором і не носить психотичного характеру і може бути одним із ознаків звичайного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю.

Вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та щодо подружжя є обставинами, що обтяжують покарання в силу ст. 67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, судом визнається наявність захворювання в обвинуваченого.

Отже, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, враховує конкретні обставини вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Ризики передбачені ст. 177 КПК України, які існували під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, не зменшились та існують на даний час, та з урахуванням покарання, що призначається, запобіжний захід необхідно продовжити.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

В силу ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У частині третій статті 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В роз`ясненнях Пленуму Верховного суду України, викладених в постанові №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, що позивачка перенесла моральні страждання через втрату доньки, на яку мала сподівання та надію, в тому числі, і в похилому віці, розраховуючи на її допомогу. Цей біль викликаний безпомічністю через неможливість повернути найріднішу людину, неможливості вести повноцінне життя, постійне хвилювання під час судового розгляду справи, байдуже ставлення відповідача до наслідків скоєного також вплинуло на ступінь моральних страждань позивачки.

Крім того, малолітня онука позивачки ОСОБА_38 , 2020 року народження, з березня 2024 року знаходиться під її опікою, дитина фактично залишися без батьків, оскільки мати загинула, а батько може отримати реальний строк позбавлення волі. Онука проживає з позивачкою і постійно нагадує про загибель доньки, питає про матір, що завдає додаткових душевних страждань.

Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним у рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути на користь позивачки 1 000 000 грн.

Посилання обвинуваченого на завищений розмір моральної шкоди без наведення відповідних доводів не є підставою для зменшення розміру моральної шкоди.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 14.02.2024 та 22.02.2024, необхідно скасувати в силу ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 ( десять) років.

Строк покарання обчислювати з моменту проголошення вироку, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 11.02.2024.

Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироку законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 суму в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи.

Речові докази по справі: змиви з поверхні металевої планки запірного пристрою, з поверхні ключа від вхідних дверей, з лівої та правої поверхонь шиї, з поверхні грудної клітини, з поверхонь лівої та правої руки трупа ОСОБА_11 , які вилучені під час огляду місця події від 11.02.2024 , сумка ОСОБА_11 біло-бежевого кольору, змиви з правої та лівої руки, зрізи з нігтьових пластин та зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 , куртка жіноча чорного кольору, бюстгальтер чорного кольору, футболка з довгими рукавами чорного кольору, кросівки жіночі білого кольору, шкарпетки синтетичні чорного кольору, труси жіночі чорного кольору, брюки джинсові синього кольору, первинна упаковка - полімерний пакунок, які були вилучені на базі Балаклійського РВ КЗОЗ ХОБСМЕ 16.02.2024; зразки крові ОСОБА_11 , які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, знищити,

мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору, який вилучено під час огляду місця події від 11.02.2024, повернути потерпілій ОСОБА_5 , скасувавши з них арешт, накладений ухвалами слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 14.02.2024 та 22.02.2024.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий