Дата документу 11.07.2025
Справа № 334/4598/25
Провадження № 1-кс/334/1782/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Дніпровського районного суду м. Запоріжжя у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Дніпровського районного суду м. Запоріжжя клопотання про арешт майна слідчого СВ Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 13.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про арешт майна слідчого СВ Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 13.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, підставою для внесення відомостей за ч. 3 ст. 368 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало повідомлення УСБУ в Запорізькій області.

До УСБУ в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що посадові особи медичних закладів міста Запоріжжя створили злочинну схему отримання неправомірної вигоди, яка полягає оформленні фіктивних медичних обстежень та діагнозів чоловікам призивного віку з метою подальшого отримання ними групи інвалідності.

В рамках кримінального провадження №0000050 від 03.12.2024 року документується протиправна діяльність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які залучивши працівників медичних установ м. Запоріжжя, організували злочинну схему із вимагання грошових коштів за отримання груп інвалідності від осіб чоловічої статі призовного віку, які мають намір ухилитися від мобілізації.

29.11.2024 року громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікар Запорізької ЗОСШІ №7 ОСОБА_5 запропонувала вирішити питання про отриманням ним групи інвалідності за суму в 7500 доларів США, після чого направила його до лікаря-нейрохірурга «Вітацентру» ОСОБА_7 для отримання фіктивних медичних документів. Крім того, ОСОБА_5 оголосила ОСОБА_4 вимогу у найближчий час передати їй 15 тисяч гривень для подальшої передачі вказаної грошової суми ОСОБА_7 .

На початку грудня ОСОБА_4 прийшов на прийом до ОСОБА_7 . В ході розмови, ОСОБА_4 повідомив, що він від ОСОБА_5 і сказав, що йому потрібна виписка про проходження стаціонарного лікування в «Вітацентрі». ОСОБА_7 сказав приходити через тиждень, повідомивши, що фактично перебувати на стаціонарі Пієнку не потрібно. Крім того, за проходження фіктивного стаціонарного лікування ОСОБА_4 сплатив в касу «Вітацентру» 10 тисяч гривень.

В рамках виконання постанови Прокурора №963т про проведення НСРД КВЗ у формі спеціального слідчого експерименту, 10.12.24 задокументовано передачу ОСОБА_5 . ОСОБА_4 заздалегідь ідентифікованих грошових коштів в сумі 15 тисяч гривень, на вимогу яку вона оголошувала раніше. Крім того, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_4 , найближчим часом у «Вітацентрі» йому треба буде зробити фіктивну операцію на попереку.

03.02.25 ОСОБА_4 прибув до «Вітацентру», за вказівкою ОСОБА_7 , здав передопераційні аналізи і сплатив у касу «Вітацентру» заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в розмірі 14 тисяч гривень за проведення фіктивної операції на попереку, яка мала відбутися наступного дня, 04.02.25. Вказаний захід фіксувався в рамках виконання постанови прокурора про проведення НСРД КВЗ у формі спеціального слідчого експерименту на підставі постанови Прокурора №44т.

В ході допиту ОСОБА_4 , було встановлено, що в кабінеті окрім ОСОБА_7 знаходився лікар-нейрохірург «Вітацентру» ОСОБА_8 , який в той момент знаходився в кабінеті разом із ОСОБА_9 , і якого ОСОБА_4 впізнав за пред`явленими фотознімками.

04.02.25 ОСОБА_4 знов прибув до «Вітацентру», де ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йому було проведено фіктивну операцію з видалення поперекових гриж. Однак, проведене в подальшому МРТ та огляд Пієнка в ХОбСМЕ (на підставі постанови Слідчого) показали, що фактично вказана операція не проводилася, а Пієнку тільки зробили наркоз.

В рамках виконання постанови Прокурора №43т про проведення НСРД КВЗ у формі спеціального слідчого експерименту, 07.02.25 задокументовано передачу ОСОБА_5 . ОСОБА_4 заздалегідь ідентифікованих грошових коштів в сумі 25 тисяч гривень, на вимогу яку вона оголошувала раніше.

11.02.25 ОСОБА_4 прибув до «Вітацентру», де ОСОБА_7 видав йому виписку про проведену фіктивну операцію. Крім того, в касі «Вітацентру» ОСОБА_4 було повернено 1000 гривень в рамках програми НСЗУ.

08.05.25 в застосунку Signal ОСОБА_5 написала ОСОБА_4 повідомлення, що йому потрібна консультація лікаря ОСОБА_7 із діагнозом «парез стопи 3 бали». Далі ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 , повідомив своє прізвище і дізнався чи буде він завтра в «Вітацентрі», на що ОСОБА_7 відповів, що буде.

09.05.25 ОСОБА_4 прибув до «Вітацентру», де отримав виписку із вказаним фіктивним діагнозом. Після цього ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_11 , яка озвучила йому вимогу привезти їй на роботу 5 тисяч гривень і копію отриманого консультативного висновку.

В рамках виконання постанови Прокурора №399т про проведення НСРД КВЗ у формі спеціального слідчого експерименту, 09.05.25 задокументовано передачу ОСОБА_5 . ОСОБА_4 заздалегідь ідентифікованих грошових коштів в сумі 5 тисяч гривень.

Разом з цим, під час зустрічі ОСОБА_4 з ОСОБА_5 22.05.25, між ними відбулася розмова, в ході якої ОСОБА_5 оголосила ОСОБА_4 вимогу про надання їй грошових коштів в сумі 5200 доларів США за оформлення 3-ї групи інвалідності строком на один рік. Водночас, ОСОБА_5 повідомила, що після надання їй ОСОБА_4 вказаних грошових коштів, з ОСОБА_4 має зв`язатися « ОСОБА_12 », який повідомить його про подальші дії.

Крім того, в ході документування протиправної діяльності ОСОБА_5 , встановлено, що питання оформлення інвалідності на експертних комісіях (раніше на МСЕК) вона вирішує через свого керівника завідуючого відділенням Запорізької ЗОСШІ №7 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою фіксації протиправної діяльності якого наразі також проводиться комплекс НСРД.

Водночас, встановлено, що групи інвалідності на підставі фіктивних діагнозів особам призовного віку ОСОБА_6 оформлює через члена експертної команди КНП «Міська лікарня №9» ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході досудового розслідування вказаного провадження проведено ряд негласних слідчих розшукових дій щодо фігурантів вказаного провадження. В ході проведення зазначених слідчих дій підтверджено протиправну діяльність зазначених осіб.

В ході досудового розслідування 08.07.2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/4598/25, провадження №1-кс/334/1474/25, проведено обшук в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем мешкання одного з фігурантів провадження ОСОБА_7 , у ході якого виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон Redmi 12s чорного кольору, іmei №1: НОМЕР_1 , іmei №2: НОМЕР_2 , без сім картки, що належить ОСОБА_7 упаковано до сейф пакету №PSP2441511;

2) мобільний телефон Iphone 11PRO сірого кольору, іmei №1: НОМЕР_3 , іmei №2: НОМЕР_4 з сім картками з номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_7 упаковано до сейф пакету №PSP2441510;

Вказані предмети наразі визнані речовими доказами та мають значення для даного кримінального провадження оскільки на них зберігається інформація щодо спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_4 та іншими пацієнтами.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Слідчий в судове засідання на з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд даного клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі, просять його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 5ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Так, враховуючи наведені вище положення КПК України, вбачається, що, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідного клопотання слідчий суддя зобов`язаний: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів.

Як встановлено під час розгляду клопотання, у провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЕРДР за № 0000050 від 03.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 369-2 КК України.

Підставою для внесення відомостей за ч. 3 ст. 368 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало повідомлення УСБУ в Запорізькій області.

До УСБУ в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що посадові особи медичних закладів міста Запоріжжя створили злочинну схему отримання неправомірної вигоди, яка полягає оформленні фіктивних медичних обстежень та діагнозів чоловікам призивного віку з метою подальшого отримання ними групи інвалідності.

В рамках кримінального провадження №0000050 від 03.12.2024 року документується протиправна діяльність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які залучивши працівників медичних установ м. Запоріжжя, організували злочинну схему із вимагання грошових коштів за отримання груп інвалідності від осіб чоловічої статі призовного віку, які мають намір ухилитися від мобілізації.

На підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/4598/25, провадження №1-кс/334/1474/25, проведено обшук в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем мешкання ОСОБА_7 , у ході якого виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон Redmi 12s чорного кольору, іmei №1: НОМЕР_1 , іmei №2: НОМЕР_2 , без сім картки, що належить ОСОБА_7 упаковано до сейф пакету №PSP2441511;

2) мобільний телефон Iphone 11PRO сірого кольору, іmei №1: НОМЕР_3 , іmei №2: НОМЕР_4 з сім картками з номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_7 упаковано до сейф пакету №PSP2441510;

Наявні достатні підстави вважати, що вказане вище майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки воно може зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) мобільний телефон Redmi 12s чорного кольору, іmei №1: НОМЕР_1 , іmei №2: НОМЕР_2 , без сім картки, що належить ОСОБА_7 ;

2) мобільний телефон Iphone 11PRO сірого кольору, іmei №1: НОМЕР_3 , іmei №2: НОМЕР_4 з сім картками з номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1