Справа № 307/1047/18
Провадження № 1-кп/309/340/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000025 від 15.01.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Калини Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 15 січня 2018 року, близько 3 години 00 хвилин, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_2 , на дамбі, що на березі річки Тересва, у ході сварки із громадянкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, протиправно, з метою заподіяння їй смерті, схопив останню обома руками за шию та почав душити, після чого наніс їй ребром долоні правої руки удар в область шиї, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді: двобічних переломів під`язичної кістки з крововиливами в м`язи шиї та множинними обмеженої форми синцями на передньо - бокових поверхнях шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи №18 від 6 лютого 2018 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, тому що є небезпечні для життя, після чого потерпіла ОСОБА_9 впала у воду русла річки Тересва за вищевказаною адресою, де і наступила її смерть внаслідок механічної асфіксії через утоплення громадянином ОСОБА_7 , що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №18 від 6 лютого 2018 року.

Потерпілою ОСОБА_10 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 700000грн.00коп..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не визнав та пояснив суду, що ОСОБА_9 він ніколи не бачив та ніколи з нею не спілкувався. 14 січня 2018 року він перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , де зі своїми знайомими святкували «Старий Новий Рік» та вживали алкогольні напої. Близько 21 години він пішов шукати свого брата ОСОБА_11 .. Не знайшовши свого брата, він повернувся додому близько 00 години. Більше він з будинку до ранку не виходив. Просив його виправдати. На досудовому слідстві він оговорив себе через застосування до нього психологічного та фізичного тиску з боку працівників поліції. Заявлений потерпілою цивільний позов не визнав.

Однак, такі твердження обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає надуманими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, здобутими в ході досудового слідства та дослідженими під час судового розгляду.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що ввечері 14 січня 2018 року до них в гості приїхала старша дочка із зятем. Доньці ОСОБА_9 передзвонив хлопець ОСОБА_13 і вона вийшла з хати і він повинен був за нею приїхати. Через певний період часу вона вийшла до ОСОБА_13 , після чого вони поїхали на дискотеку. Додому донька не повернулася. В доньки був мобільний телефон «Леново», на вухах - дві золоті сережки у формі ромба, на пальцях - срібні каблучки. З ранку її зять ОСОБА_15 та ОСОБА_13 шукали її доньку ОСОБА_9 .. Через деякий час її повідомили про смерть її доньки ОСОБА_9 на березі річки Тересва в смт.Дубове Тячівського району Закарпатської області. Під час судового розгляду вона заявила цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування їй моральної шкоди в розмірі 700000грн.. Внаслідок вбивства її доньки вона зазнала важких душевних страждань через втрату своєї дитини. Просила задовольнити цивільний позов повністю на підставі доказів, встановлених в даному кримінальному провадженні. Міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 просила призначити відповідно до закону.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що 14 січня 2018 року, ввечері, він був вдома. Близько 22 години, його дочці ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_13 і він відпустив їх гуляти разом. ОСОБА_13 прихав за ОСОБА_9 на автомобілі. Донька була одягнута в білу куртку, плаття. Вона мала на собі золоті сережки у вигляді ромба, дві каблучки: одна срібна, інша з надписом «Спаси і сохрани». Потім від сина він дізнався про смерть доньки. Її тіло знайшли у руслі річки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що вони з потерпілою були подружками, вчилися разом в школі. Після того, як вона вийшла заміж, зустрічалися вони рідко. ОСОБА_9 була спокійна. Про ОСОБА_13 вона їй не розповідала і вона його не знала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що останній раз вона бачила свою сестру ОСОБА_9 14 січня 2018 року. 15 січня 2018 їй стало відомо, що її сестру ОСОБА_9 знайшли мертвою у руслі річки «Тересва» в смт.Дубове. В подальшому їй стало відомо, що її задушили та втопили у річці. Також у неї зникли особисті речі, а сааме: сережки у формі ромбу, срібна каблучка та каблучка з написом «Спаси і сохрани», а також мобільний телефон марки «LENOVO». Раніше такого, щоб вона зникала з дому на довгий період, ніколи не було. Коли вона бачила сестру в останній раз вона була одягнута в теплу куртку білого кольору, сукню масляного кольору та чорні чоботи. Більше щодо подробиць смерті її сестри ОСОБА_9 їй нічого невідомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що 15 січня 2018 року, близько 8 години, він пішов з дому по своїх справах. Потім йому повідомили, що рідна сестра його дружини, пішовши звечора на дискотеку, не повернулася додому і потрібно її шукати. Через деякий час пошуків тіло ОСОБА_9 було знайдено на березі річки Тересва в смт.Дубове. 14 січня 2018 року, близько 21 години, точного часу сказати він не може, додому ОСОБА_9 зателефонував її знайомий ОСОБА_22 та запропонував їй піти з ним на дискотеку, на що вона погодилась. Близько 22 години 00 хвилин, цього ж дня ОСОБА_9 вийшла з будинку та пішла на дискотеку. Коли ОСОБА_9 йшла з дому на дискотеку, то вона була одягнена в той одяг, в якому її знайшли вбитою. Крім цього, коли ОСОБА_9 йшла з дому, то вона мала при собі мобільний телефон марки «Леново», на ній були золоті сережки в формі ромбика, та на пальцях дві каблучки: одна - срібна, інша - з надписом «Спаси і сохрани».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він познайомився з ОСОБА_9 , з якою періодично переписувався в соціальних мережах. Потім вони почали спілкуватись по мобільному телефону. Він мав намір з нею зустрічатися. На рахунок стосунків з іншими хлопцями, вона нічого не розповідала. 14 січня 2018 року, близько 21 години, він запросив ОСОБА_9 піти з ним на дискотеку і вона погодилась. Вони поїхали до ресторану «Фортуна». Там вони з ОСОБА_9 сіли за один із столиків і він замовив пляшку вина. В подальшому вони періодично йшли танцювати та повертались за столик, де пили вино, спілкувались. За столиком вони сиділи самі. Десь через дві години ОСОБА_9 сказала, що хоче йти додому і він сказав, що проведе її. В неї змінився настрій після того, як вона повернулася з туалету. В ресторані вона з кимось переписувалась. Вони вийшли на вулицю, він провів її десь 50-60 метрів від дискотеки. Біля бару він запропонував провести ОСОБА_9 додому, але вона відмовилась, сказавши, що піде сама. Коли ОСОБА_9 пішла у напрямку свого будинку, він повернувся в ресторан «Фортуна», де знаходився до завершення дискотеки із своїми друзями.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила, що їй нічого не відомо про подію, оскільки вона була за кордоном. Потерпілу може описати як хорошу людину. Останній раз вони спілкувалися з потерпілою перед її від`їздом. Потерпіла останнім часом спілкувалася з ОСОБА_25 . Також вона спілкувалася з ОСОБА_13 . Найдовше на танці вони ходили до 12 годин вечора. Постійного хлопця в неї не було. 14 січня 2018 року, о 21 годині, вони з потерпілою розмовляли по телефону. Обвинуваченого свідок не впізнає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 повністю змінила свої покази, дані на досудовому слідстві та під час допиту слідчим суддею Тячівського районного суду 20 січня 2018 року. Зміну показів свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні мотивувала тим, що вона свідомо оговорила обвинуваченого ОСОБА_7 на ґрунті ревнощів та через психологічний тиск на неї працівників поліції.

Свідок ОСОБА_27 просила суд взяти до уваги показання, які вона давала в судовому засіданні, пояснивши, що проживала з обвинуваченим ОСОБА_7 у цивільному шлюбі близько трьох років. Ввечері 14 січня 2018 року за місцем свого проживання вони з гостями вживали спиртні напої. З ними був ОСОБА_7 та його брати. Після застілля, близько 22 години, ОСОБА_7 пішов шукати свого брата ОСОБА_13 . Вона телефонувала йому десь у період часу з 01-00 до 3-30 15 січня 2018 року декілька разів, він не відповідав на її телефонні дзвінки. 20 січня 2018 року, їх забрали до поліції. На неї був психологічний тиск зі сторони працівників поліції, тому вона і давала на досудовому розслідуванні такі покази відносно ОСОБА_7 ..

Під час промови в судових дебатах обвинувачений ОСОБА_7 заперечував свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Свої заперечення ґрунтував на тому, що він ніколи не знав потерпілу ОСОБА_9 і він не причетний до її вбивства та вчинення насильницьких дій відносно неї. Але при цьому, не визнаває своєї вини, просив перекваліфікувати його дії /не пояснюючи при цьому які саме/ зі ст.115 ч.1 КК України на інший склад злочину /більш м`який/.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просила виправдати ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що він не вчиняв кримінальних правопорушень стосовно потерпілої ОСОБА_9 , передбачених ч.1 ст.115 КК України, та просила визнати недопустимими та неналежними докази, зібрані органом досудового розслідування.

Суд звертає увагу, що захисник не конкретизувала в чому саме полягають порушення вимог КПК України, які можуть давати підстави визнання недопустими доказів. Твердження, що ряд доказів зібрано з порушенням вимог КПК, із застосуванням тортур, катування відносно обвинуваченого, нічим не підтверджені, є голослівними і є позицією захисту. Захисник просила визнати усі докази неналежними і недопустимими, не розмежовуючи підстави визнання доказів неналежними і недопустимими, використовуючи загальні фрази. Адвокатом перекручуються фактичні обставини проведення слідчого експерименту від 22.01.2018 року, протоколу огляду будинку в с.Калини, протоколу допиту підозрюваного, протоколу огляду місця події. Є надуманою позиція щодо неспівпадіння фізичної статури обвинуваченого із особою, яка проходила разом із потерпілою, що знято з камер відеоспостереження. Дане твердження спростовується протоколом відеофіксації слідчого експерименту від 22 січня 2018 року, дослідженого в судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_7 проявив повну кримінальну обізнаність про обставини вчинення кримінального правопорушення, місця вбивства потерпілої, положення тіла потерпілої при його виявленні, окрім того він вказав, де саме сховав у себе вдома за сараєм мобільний телефон, сережки та 2 каблучки, які належали потерпілій ОСОБА_9 , саме там же вони були виявлені та вилучені. При цьому в судовому засіданні ні обвинувачений ОСОБА_7 , ні його захисник ОСОБА_8 не заперечували, що мобільний телефон, сережки та 2 каблучки належать саме потерпілій ОСОБА_9 ..

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підтверджується також сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні письмових та речових доказів, а саме:

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань стверджується факт внесення відомостей про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 правопорушення за ч.1 ст.115 щодо події 15 січня 2018 року, о 3 годині 00 хвилин, напроти будинку АДРЕСА_2, на березі річки Тересва, де обвинувачений ОСОБА_7 скоїв умисне вбивство ОСОБА_9 /арк.спр.3 т.5/;

-протоколом огляду місця події від 15.01.2018 з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що на березі р.«Тересва» в смт.Дубове Тячівського району Закарпатської області, навпроти будинку АДРЕСА_2 було знайдено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /арк.спр.5-12 т.5/;

-протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 15.01.2018 з фототаблицею, згідно якого на трупі ОСОБА_9 виявлено на шиї синець багрового кольору зовнішньої поверхні шиї, здебільшого справа має місце неправильної овальної форми синець, розміром 4,5 х 2,8см., на чолі в області (по центру) з відхиленням вправо виявлений округлої форми синець багрового кольору, розміром 3,8 х 4см., округлої форми; на шкірних покровах обох колінних суглобів мають місце садна округлої форми, вкриті світлими кров`янистими кірочками, розміщеними на правому коліні 4,5х5см., на лівому коліні, 3,8х4см, на правій сідничній області виявлено продовгуватої форми синець багрового кольору, розміром 7 х 2см.; з трупа ОСОБА_9 вилучено нігті з правої та лівої руки шляхом зрізання, волосся з чотирьох областей голови, вилучено одяг, а саме: балонову курточку білого кольору, светр кофейного кольору, колготи чорного кольору, носки сірого кольору, бюстгальтер синього кольору, труси тілесного кольору, туфлі чорного кольору, шкіряні, на високих підборах /арк.спр.16-34 т.5/;

-протоколом додаткового огляду трупа ОСОБА_9 від 16.01.2018 з фототаблицею, згідно якого встановлено, що труп ОСОБА_9 довжиною 160-165см., під час повторного огляду виявлено на обличчі ОСОБА_9 багрові синці на носі, а саме - на переніссі та лівій і правій сторонах обличчя; під очними яблуками є видимі крововиливні набряки, на лівому стегні по середній трапеції виявлено два синці (садна) продовгувастої форми, розміром 2,6х3.2см., які знаходяться посередині стегна лівої ноги /арк.спр.35-39 т.5/;

-протоколом огляду місця події від 21.01.2018 з фототаблицею до нього за місцем проживання ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено залишки спаленого одягу у печі, мобільні телефони /арк.спр.163-218 т.5/;

-протоколом огляду телефону «Samsung Galaxi Ji» IMEI-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім карткою № НОМЕР_3 , належного ОСОБА_7 , від 21.01.2018 з фототаблицею до нього, з якого вбачається про пропущені дзвінки до нього на телефон від ОСОБА_27 15 січня 2018 року, о 1-36, о 3-01, о 3-31 /арк.спр.226-250 т.5, 1-10 т.6/;

-протоколом огляду телефону, належного ОСОБА_27 , від 21.01.2018 з фототаблицею до нього, з якого вбачається про її дзвінки на телефон ОСОБА_7 15 січня 2018 року, о 1-36, о 3-01, о 3-31, на які він не відповідав /арк.спр.12-23 т.6/;

-протоколом пред`явлення для впізнання від 21.01.2018, проведеним із ОСОБА_27 з фототаблицею, згідно якого зафіксовано, що ОСОБА_27 впізнала серед пред`явлених їй фото та відеоматеріалів з камер відеоспостереження ОСОБА_7 /арк.спр.24-26 т.6/;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.01.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_29 щодо перевірки показів, наданих під час допиту підозрюваним ОСОБА_7 , з відеозаписом слідчого експерименту, в ході якого за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 - в АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені речі потерпілої ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , чорного кольору; каблучку з металу сірого кольору з вставленим білим каменем; перстень широкий з металу сірого кольору, дві сережки з металу жовтого кольору. При проведенні слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_7 , виявляючи злочинну обізнаність, пояснив всі обставини вчиненого ним умисного вбивства ОСОБА_9 , показав точне місце вчинення злочину, точне розташування тіла потерпілої в річці та вказав, де саме він сховав речі потерпілої у себе вдома за сараєм, де вони і були виявлені під час цього слідчого експерименту /арк.спр.42-46 т.6, 1 т.5/;

-протоколом огляду предмету від 24.01.2018 з фототаблицею, згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки «Lenovo» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , чорного кольору, який належав потерпілій ОСОБА_9 , вилучений під час проведення слідчого експерименту за місцем проживання ОСОБА_7 /арк.спр.53-58 т.6/;

-висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 №18 /почата: 16.01.2018, закінчена: 06.02.2018/, згідно якого: смерть ОСОБА_9 насильницька і наступила від механічної асфіксії внаслідок утоплення в воді. Даний висновок підтверджується наявністю, як загальноасфіктичних, так і типічних для даного виду асфіксії ознак, а саме: рідкий стан крові, повнокрів`я внутрішніх органів, розширення правої половини серця та перенаповнення її кров`ю, плями Тардьє на поверхні серця, емфізематозне вздуття легень та плями Пальтауфа на міждолевих поверхнях легень, дрібно - пузирчата піна в трахеї та бронхах, а також наявність частин фітопланктони в тканинах легень та нирок. Незадовго до наступлення смерті ОСОБА_9 були нанесені тілесні ушкодження у вигляді: двобічних переломів під`язичної кістки з крововиливами в м`язи шиї та множинними обмеженої форми синцями на передньо - бокових поверхнях шиї. Вказані ушкодження спричинені тупими туго - еластичними предметами з обмеженою поверхнею дії, можливо при здавленні шиї пальцями рук. Здавлення шиї відбулося з прикладанням значної сили та мало тривати деякий час (декілька хвилин), можливо навіть з втратою свідомості, так-як призвело до розвитку асфіктичних ознак, характерних для даного виду асфіксії, а саме: двобічних переломів під`язикової кістки з крововиливами в м`язи шиї та пластоподібної форми субконьнюктивальних крововиливів в області обох очей. Згідно пункту 2.1.3. Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995: дані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як є небезпечні для життя. Після отримання травми шиї потерпіла ОСОБА_9 живою впала у воду русла річки, де і наступила смерть, внаслідок механічної асфіксії через утоплення, про що свідчать частини фітопланктони в легенях та нирці, а також явища дії низької температури на живу людину, що підтверджується результатами судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів, взятих у трупа ОСОБА_9 .. При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_9 виявлено - 0,35% етилового спирту. Дана концентрація алкоголю в крові живої людини відповідає незначному впливу алкоголю /арк.спр.123-129 т.6/;

-висновком судово-медичної експертизи №39 /почата: 21.01.2018, закінчена: 19.02.2018/, згідно якого: у освідчуваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мали місце тілесні ушкодження у вигляді: поверхневих та глибоких садин лівої половини шиї і обличчя та тильної поверхні правої кисті. Вказані вище тілесні ушкодження спричинені в результаті дії тупих тупогранних предметів, якими могли бути нігті пальців рук. По давності виникнення вказані пошкодження можуть відповідати 6-ти - 8-ми дневному строку, тобто строку події - в ніч на 15 січня 2018 року. Згідно Наказу №6 МОЗ України /п.2.3.5/ від 17.01.1995 вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності /арк.спр.130-131 т.6/;

-висновком судово-психіатричної експертизи №43 від 01.03.2018, згідно якого ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час, а виявляє ознаки Алкогольної залежності. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_7 міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Може постати перед слідством та судом /арк.спр.184-187 т.6/.

Крім того, стороною обвинувачення суду були надані такі докази винуватості ОСОБА_7 :

-протокол від 22.02.2018 огляду предмету та перегляду відеозапису та ДВД-диск з записом камери відеоспостереження, яка розташована на приміщенні ресторану «Голден Палац» в смт.Дубове Тячівського району, по вулиці Гагаріна, №43 /арк.спр.77-79 т.6/;

-протокол від 22.02.2018 огляду предмету та перегляду відеозапису та ДВД-диск з записом камери відеоспостереження, яка розташована на приміщенні кафе «Сіріус» в смт.Дубове Тячівського району, по вулиці Миру, №112 /арк.спр.83-85 т.6/;

-протокол від 22.02.2018 огляду предмету та перегляду відеозапису та ДВД-диск з записом камери відеоспостереження, яка розташована на приміщенні магазину «Олександра» в смт.Дубове Тячівського району, по вулиці Заводська, №8б /арк.спр.89-91 т.6/;

-протокол від 22.02.2018 огляду предмету та перегляду відеозапису та ДВД-диск з записом камери відеоспостереження, яка розташована на приміщенні магазину «Автозапчастини» в смт.Дубове Тячівського району, по вулиці Чапаєва, №1 /арк.спр.95-97 т.6/;

-протокол від 22.02.2018 огляду предмету та перегляду відеозапису та ДВД-диск з записом камери відеоспостереження, яка розташована біля будівлі в смт.Дубове Тячівського району, по вулиці Гагаріна, №37а /арк.спр.102-104 т.6/;

-протокол від 22.02.2018 огляду предмету та перегляду відеозапису та ДВД-диск з записом камери відеоспостереження, яка розташована біля моста в смт.Дубове Тячівського району, по вулиці Гагаріна, б/н /арк.спр.107-109 т.6/;

-протокол від 22.02.2018 огляду предмету та перегляду відеозапису та ДВД-диск з записом камери відеоспостереження, яка розташована біля приміщення ТЦ «Троянда» в смт.Дубове Тячівського району, по вулиці Гагаріна, №37а /арк.спр.112-114 т.6/.

Однак, при перегляді цих ДВД-дисків в судовому засіданні встановлено, що запис на них дуже низької якості, а тому встановити точно, хто йде по вулицям смт,Дубове Тячівського району Закарпатської області поряд з ОСОБА_9 , якого він зросту, статури, кульгає він чи ні /як вказує захисник ОСОБА_8 /, встановити неможливо, а тому суд визнає їх недопустимими доказами.

Крім того, стороною обвинувачення суду були надані такі докази винуватості ОСОБА_7 :

-висновок експерта Львівського НДЕКЦ №10/146 від 28.03.2018 /арк.спр.137-145 т.6/;

-висновок молекулярно-генетичної експертизи Львівського НДЕКЦ №10/145 від 28.03.2018 /арк.спр.149-162 т.6/;

-висновок молекулярно-генетичної експертизи Львівського НДЕКЦ №10/147 від 05.05.2018 /арк.спр.164-181 т.6/.

Європейський Суд з прав людини застосував у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Враховуючи наведену вище практику Європейського суду з прав людини щодо «плодів отруєного дерева», висновок експерта Львівського НДЕКЦ № 10/146 від 28.03.2018; висновок молекулярно-генетичної експертизи Львівського НДЕКЦ № 10/145 від 28.03.2018 та висновок молекулярно-генетичної експертизи Львівського НДЕКЦ № 10/147 від 05.05.2018 слід визнати недопустимими доказами, оскільки стороною обвинувачення не надано суду протоколу відібрання зразків букального епітелію /слини/, крові чи яких інших зразків у ОСОБА_7 , по яким проводилися дослідження в ході цих вищевказаних експертиз.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого ОСОБА_7 щодо невизнання ним своєї вини та застосування до нього фізичного насилля зі сторони працівників поліції, оскільки вони спростовуються:

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.01.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_29 щодо перевірки показів, наданих під час допиту підозрюваним ОСОБА_7 , з відеозаписом слідчого експерименту, в ході якого за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 - в АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені речі потерпілої ОСОБА_9 : мобільний телефон марки «Lenovo», каблучка, перстень та дві сережки. При проведенні слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_7 , виявляючи злочинну обізнаність, пояснив всі обставини вчиненого ним умисного вбивства ОСОБА_9 , показав точне місце вчинення злочину, точне розташування тіла потерпілої в річці та вказав, де саме він сховав речі потерпілої у себе вдома за сараєм, де вони і були виявлені під час цього слідчого експерименту;

-висновком судово-медичної експертизи №39 /почата: 21.01.2018, закінчена: 19.02.2018/, згідно якого: у освідчуваного ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: поверхневих та глибоких садин лівої половини шиї і обличчя та тильної поверхні правої кисті. Вказані вище тілесні ушкодження спричинені в результаті дії тупих тупогранних предметів, якими могли бути нігті пальців рук. По давності виникнення вказані пошкодження можуть відповідати 6-ти - 8-ми дневному строку, тобто строку події - в ніч на 15 січня 2018 року. Разом з цим у освідчуваного ОСОБА_7 не були виявлені тілесні ушкодження, які б в часі свідчили про застосування до нього фізичного насилля зі сторони працівників поліції.

Твердження ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_7 через вплив на нього з боку працівників правоохоронних органів визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є голослівними і нічим не підтвердженими.

Таку поведінку і пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 суд розцінює як його намір уникнути відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин.

Відповідно до вимог ст.50,65 КК України: особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним /відповідним/ характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є особливо тяжким злочином;

-дані про особу винного, який раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України /арк.спр.226-227 т.6/; на обліку в лікаря психіатра та нарколога КЗ «Тячівська районна поліклініка» не перебуває /арк.спр.225 т.6/; проживав разом з двома братами та із співмешканкою ОСОБА_27 , за місцем проживання характеризується задовільно /арк.спр.221-222 т.4/;

-позицію потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні просила призначити обвинуваченому ОСОБА_7 міру покарання відповідно до Закону;

-наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

А тому, беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, приймаючи до уваги думки всіх учасників судового розгляду, відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 пом`якшуючих та обтяжуючих його покарання обставин, невизнання ним своєї вини, дані про його особу, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_10 , яка просила призначити обвинуваченому ОСОБА_7 міру покарання відповідно до закону, а також, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому йому слід обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі у межах санкції ч.1 ст.115 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде відповідати цілям покарання.

На початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_10 заявила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримала у ході розгляду справи, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь моральної шкоди в розмірі 700000грн., яка завдана їй неправомірними діями обвинуваченого, що потягли за собою втрату близької людини, перенесені нею глибокі моральні переживання та душевний біль від усвідомлення про трагічну втрату рідної доньки - ОСОБА_9 ..

Вказаний цивільний позов обвинувачений ОСОБА_7 не визнав, заперечив проти його задоволення, оскільки взагалі не визнав своєї вини щодо причетності до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, вчиненого відносно ОСОБА_9 ..

Разом з цим, вирішуючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, що полягає у позбавленні життя її доньки ОСОБА_9 , суд бере до уваги доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , враховує глибину та ступінь перенесених моральних переживань від неправомірних дій обвинуваченого, душевний біль від наслідків, що потягли за собою втрату її доньки, та самого факту завданої моральної шкоди, вважає позовні вимоги потерпілої ОСОБА_10 доведеними та обґрунтованими.

Життя людини є найвищою цінністю людини. Визначаючи розмір завданої моральної шкоди потерпілій ОСОБА_10 , суд виходить з критеріїв оцінки самою потерпілою ОСОБА_10 втрати її доньки та переживань з приводу смерті рідної їй людині. З врахуванням вищенаведених обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги потерпілої про відшкодування їй моральної шкоди в повному обсязі.

Суд дійшов висновку, що витрати за проведення експертизи №10/146 від 28.03.2018; молекулярно-генетичної експертизи №10/145 від 28.03.2018 та молекулярно-генетичної експертизи №10/147 від 05.05.2018 не підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави, оскільки висновки цих експертиз визнані судом недопустими доказами.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Відповідно до положень статті 174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду ОСОБА_30 від 17 січня 2018 року на: пусту пачку з під сигарет марки «BOND»; два окурки від сигарет; куртку балонову білого кольору; плаття кофейного кольору; колготи чорного кольору; бюстгалтер синього кольору; труси тілесного кольору; носки сірого кольору та туфлі жіночі чорного кольору на високих підборах, та ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду ОСОБА_30 від 23 січня 2018 року на: стартовий пакет мобільного оператора ПрАТ «Київстар», без сім картки за номером НОМЕР_6 ; стартовий пакет мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» за номером: НОМЕР_7 ; три сім картки російського оператора мобільного зв`язку «Мегафон»; три сім картки російського оператора мобільного зв`язку «Билайн»; гарантійний талон та інструкцію до користування на мобільний телефон марки «Samsung J120», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Prestigio», ІМЕІ 1: НОМЕР_8 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_9 ; кухонний ніж з рукояткою з полімеру фіолетового кольору; кухонний ніж з дерев`яною рукояткою

коричневого кольору; матерію білого кольору, схожу на сентипон; 12 недопалків; чотири предмети циліндричної форми, розміром 0,4 на 0,4мм.; деформований предмет, схожий на замок для одягу, неправильної форми; деформований предмет, схожий на защіпку від одягу; просіяні залишки горіння з груби, оскільки в подальшому у застосуванні цих заходів забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Керуючись ст.368, 370-371, 373-375, 615 ч.15 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді 11 /одинадцяти/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_7 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання у порядку, передбаченому ст.208 КПК України, тобто з 23 січня 2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, - задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 700000грн.00коп..

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду ОСОБА_30 від 17 січня 2018 року на: пусту пачку з під сигарет марки «BOND»; два окурки від сигарет; куртку балонову білого кольору; плаття кофейного кольору; колготи чорного кольору; бюстгалтер синього кольору; труси тілесного кольору; носки сірого кольору та туфлі жіночі чорного кольору на високих підборах.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду ОСОБА_30 від 23 січня 2018 року на: стартовий пакет мобільного оператора ПрАТ «Київстар», без сім картки за номером НОМЕР_6 ; стартовий пакет мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» за номером: НОМЕР_7 ; три сім картки російського

оператора мобільного зв`язку «Мегафон»; три сім картки російського оператора мобільного зв`язку «Билайн»; гарантійний талон та інструкцію до користування на мобільний телефон марки «Samsung J120», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Prestigio», ІМЕІ 1: НОМЕР_8 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_9 ; кухонний ніж з рукояткою з полімеру фіолетового кольору; кухонний ніж з дерев`яною рукояткою

коричневого кольору; матерію білого кольору, схожу на сентипон; 12 недопалків; чотири предмети циліндричної форми, розміром 0,4 на 0,4мм.; деформований предмет, схожий на замок для одягу, неправильної форми; деформований предмет, схожий на защіпку від одягу; просіяні залишки горіння з груби.

Речові докази по справі:

-пачку з під сигарет «Бонд», яку упаковано в спецпакет Національної поліції України №43053401; 2 недопалка сигарет марки «Бонд», які упаковано в паперові конверти та поміщено до спецпакету Національної поліції України №4305341; осип скла, який упаковано в спецпакет Національної поліції України №4316781; забір грунту, який упаковано в спецпакет Національної поліції України №4318999; стартовий пакет мобільного оператора ПрАТ «Київстар», без сім картки за номером НОМЕР_6 ; стартовий пакет мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» за номером: НОМЕР_7 ; три сім картки російського оператора мобільного зв`язку «Мегафон»; три сім картки російського оператора мобільного зв`язку «Билайн»; гарантійний талон та інструкцію до користування на мобільний телефон марки «Samsung J120», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Prestigio», ІМЕІ 1: НОМЕР_8 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_9 ; кухонний ніж з рукояткою з полімеру фіолетового кольору; кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору; матерію білого кольору, схожу на сентипон; 12 недопалків; чотири предмети циліндричної форми, розміром 0,4 на 0,4мм.; деформований предмет, схожий на замок для одягу, неправильної форми; деформований предмет, схожий на защіпку від одягу; просіяні залишки горіння з груби; зразки волосся трупа ОСОБА_9 , які упаковано до паперового конверту; жіночу куртку білого кольору; плаття світло-коричневого кольору; колготки чорного кольору; носки сірого кольору; бюстгальтер синього кольору; труси сірого кольору; туфлі на високих підборах чорного кольору, які упаковано до різних картонних коробок; біологічні зразки у вигляді зрізів нігтів пальців рук та зразки крові трупа ОСОБА_9 ; зразок букального епітелію та біологічні зразки у вигляді зрізів нігтів пальців рук підозрюваного ОСОБА_7 , які находяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, - знищити;

-планшет «SUPRA», серійний номер SDMPF8981N101218, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_15 , - залишити ОСОБА_15 ;

-мобільний телефон «Samsung Galaxi Ji» IMEI-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім карткою № НОМЕР_3 , який упаковано в спецпакет експертної служби МВС України №0096561, який находиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, - повернути ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон марки «Lenovo» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , чорного кольору, який в ході проведення слідчого експерименту упаковано до спецпакету експертної служби МВС України №0096562; каблучку з металу сірого кольору з вставленим білим каменем; перстень широкий з металу сірого кольору; дві сережки з металу жовтого кольору, які в ході проведення слідчого експерименту упаковано до спецпакету експертної служби МВС України №3052284, які находяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, - повернути потерпілій ОСОБА_10 ;

-ДВД-диск з записом камер відеоспостереження з будівлі, яка розташована на приміщенні ресторану «Голден палац» в смт.Дубове Тячівського району Закарпатської області, по вулиці Гагаріна, №43; ДВД-диск з записом камер відеоспостереження, яка розташована на приміщенні кафе «Сіріус» в смт.Дубове Тячівського району Закарпатської області, по вулиці Миру, №112; ДВД-диск з записом камер відеоспостереження, яка розташована на приміщенні магазину «Олександра» в смт.Дубове Тячівського району Закарпатської області, по вулиці Заводська, №8б; ДВД-диск з записом камер відеоспостереження, яка розташована на приміщенні магазину «Автозапчастини» в АДРЕСА_3 ; ДВД-диск з записом камер відеоспостереження, яка розташована біля будівлі в смт.Дубове Тячівського району Закарпатської області, по вулиці Гагаріна, №37а; ДВД-диск з записом камер відеоспостереження з щита, якій розташований біля моста в смт.Дубове Тячівського району Закарпатської області, по вулиці Гагаріна, б/н; ДВД-диск з записом камер відеоспостереження автобусної зупинки, яка розташована біля ТЦ «Троянда» в смт.Дубове Тячівського району Закарпатської області, по вулиці Гагаріна, №37а, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000025, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000025.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_7 та прокурору.

Головуючий: суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3