Справа № 536/2308/23
Провадження №1-кп/536/31/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

Встановив:

У провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 років до 8 років, ухилявся до явки до суду, у зв`язку з чим був оголошений в розшук; офіційно не працевлаштований, не має стального доходу, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказала, що сторона обвинувачення не довела актуальність визначених нею ризиків, які стали б підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; обвинувачений має місце реєстрації та сталі соціальні зв`язки, зобов`язується з`являтися за першим викликом до суду. Просить відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника, просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зобов`язався з`являтися до суду за кожним викликом.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Звернувшись до суду із клопотанням про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, прокурор посилався на наявність відповідних ризиків та неможливості іншого більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно із частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд частково погоджується з доводами прокурора та вважає, що на даний час прокурором доведено існування ризиків як можливість обвинуваченого переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.

За даних обставин суд має встановити чи є найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пропорційним та адекватним засобом забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та чи доведена прокурором та обставина, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд вважає, що з урахуванням стадії розгляду кримінального провадження, наявності у обвинуваченого місця реєстрації та місця постійного проживання, відсутності обставин, які б виправдовували його тримання під вартою, відсутності доказів на підтвердження таких обставин, на даний час застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу не є пропорційним.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 27.03.2018 у справі «Войкін та інші проти України» зазначив, що з метою дотримання пункту 1 статті 5, тримання від вартою, яке розглядається, в першу чергу має бути «законним», у тому числі з дотриманням встановленого законом порядку; у зв`язку з цим Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства та встановлює обов`язок забезпечувати дотримання його матеріальних і процесуальних норм. Проте, вона також вимагає, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5, а саме захисту осіб від свавілля. Крім того, тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли були розглянуті інші, менш суворі заходи, і вони були визнані недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, які можуть вимагати тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідності позбавлення свободи вимогам національного законодавства недостатньо; воно також має бути необхідним за конкретних обставин.

Суд зазначає, що прокурором не було доведено, що жодний інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти наявним ризикам, а обставини, викладені захисником, дозволяють застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Так, ст. 181 КПК України встановлює, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

За встановлених обставин суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у певний час доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з покладенням відповідних обов`язків, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 , в тому числі в умовах контролю з боку працівників органу Національної поліції.

З огляду на викладене вище, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 181, 194, 331, 350 КПК України, суд,-

Ухвалив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: не відлучатися з місця проживання у АДРЕСА_1 , без дозволу суду; з`являтися до суду обов`язково за першою вимогою; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених цією ухвалою, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк дії ухвали визначити 30 липня 2025 року.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю до Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 01 липня 2025 року.

СуддяОСОБА_1