МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/2840/25
Провадження № 1-кп/210/530/25
У Х В А Л А

іменем України

05 травня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннях за ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001198 від 13.11.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннях за ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001198 від 13.11.2023 року.

У судовому засіданні 05.05.2025 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Прокурор вказав, що ризики, які були встановлені раніше на даний час існують та не зменшилися, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення. Інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам та не забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Захисник обвинувачений заперечував щодо заявленого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу. Звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в якому зазначив, що обвинувачений не визнає себе винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України і бажає це довести під час слухання справи у судовому засіданні. Він також вважає і необґрунтованою підозру, яка йому була вручена. На даний час не має підстав стверджувати про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Зазначив, що відносно обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Тому, просив суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме на нічний домашній арешт. Якщо суд все ж таки дійде до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, просив визначити мінімальну заставу, яка передбачена за інкриміновані злочини.

Обвинувачений заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу суд враховує той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, зокрема особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна, що само по собі містить ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою ухилення від відбуття такого значного покарання у випадку, якщо воно буде призначено.

Поряд з цим, не може залишатися поза увагою суду, можливість нелегального перетину кордону обвинуваченим з огляду на умови, які існують в Україні, викликані військовою агресією російської федерації проти України, що збільшують можливість обвинуваченого для ухилення від суду. Наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність достатніх ризиків для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду.

Ризик впливу на потерпілих та свідків обумовлюється тим, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на останніх, шляхом зміни їх показів у даному кримінальному провадженні. При цьому, суд враховує, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину в складі організованої групи. За таких обставин, ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При оцінці ризику скоєння іншого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що з огляду на обставини, характер вчиненого та поведінку обвинуваченого, існує ризик вчинення останніми іншого кримінального правопорушення, у тому числі й з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадження.

Суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися та не перестали існувати.

Усі доводи захисника та обвинуваченого самі по собі не можуть служити підставою для зміни запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, зокрема ризиками, що наразі продовжують існувати.

Тому, обраний запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, впливу на учасників судового процесу, тощо.

Разом з цим, суд вважає за необхідним на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області. У разі внесення застави, покласти на вказаних обвинувачених наступні обов`язки: повідомляти суд про зміну місця свого проживання; за першим викликом з`являтися до суду; не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу суду; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 03.07.2025 року включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у межах 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- за першим викликом з`являтися до суду;

- не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу суду;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно надіслати обвинуваченому та вручити прокурору.

Копію ухвали направити до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у порядку і строки передбачені ст. 395 КПК України, а саме протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 06.05.2025 року о 12:15 годині.

Суддя: ОСОБА_1