ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7043/25 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1440/25 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: у порядку виконання судових рішень
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю засудженого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, особа якого засвідчена представником ВК №25 ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Шевченківського районного суду м.Харкова від 07.05.2025, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою задоволено клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироків.

Звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 12 червня 2024 року за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 06 вересня 2023 року за епізодом, який мав місце 28 травня 2022 року.

Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 12 червня 2024 року за частиною третьою статті 357 КК України з призначеним покаранням у виді 2 років обмеження волі.

На підставі частини четвертої статті 71 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що призначено за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 12 червня 2024 року та вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 06 вересня 2023 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На ухвалу Шевченківського районного суду м.Харкова від 07.05.2025 прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить її частково скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що виразилося у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню внаслідок неправильного його тлумачення, яке суперечить його точному змісту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції вийшов за межі питань, викладених у клопотанні начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)», застосувавши ст.71 КК України, без обговорення між сторонами у справі, та навпаки не прийняв рішення щодо виключення посилань на ч.1 ст.70, ст.72 КК України.

У зв`язку з цим прокурор просить виключити з оскаржуваної ухвали посилання на застосування с.71 КК України. Постановити нову ухвалу, якою виключити з вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 12 червня 2024 року посилання на ч.1 ст.70, ст.72 КК України та, керуючись п.14 ч.1 ст.537 КПК України, вирішити інше питання, яке виникне при виконанні цього вироку, визначивши ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання, застосувавши вимоги ч.4 ст.70 КК України. При цьому, прокурор просить звернути увагу на попереднє застосування судом першої інстанції в ухвалі від 07.05.2025 року вимог ч.2 ст.74 КК України та звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч.2 ст.185 КК України за вказаним вироком.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду був присутній прокурор ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Крім того, в судовому засіданні в режимі відеоконференції брав участь засуджений ОСОБА_7 , особа якого була засвідчена представником Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_8 . Засуджений залишив вирішення питання щодо задоволення апеляційної скарги на розсуд суду.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку засудженого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону при ухваленні рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що 17.04.2025 до суду першої інстанції надійшло клопотання стосовно ОСОБА_7 , у якому начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» просив виключити з вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 12 червня 2024 року обвинувачення ОСОБА_7 у вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України; виключити з вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 12 червня 2024 року посилання на приписи частини першої статті 70, статті 72 КК України; звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 6 вересня 2023 року за епізодом, який мав місце 28 травня 2022 року у зв`язку з усуненням караності діяння.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 12 червня 2024 року Ленінським районним судом м.Полтави за частиною третьою статті 357, частиною другою статті 185, частиною першою статті 70, статті 72 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі частини четвертої статті 70 КК України шляхом часткового складання покарань, що призначене за цим вироком та вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 06 вересня 2023 року, остаточно визначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання зараховано з 12 червня 2024 року.

Зараховано у строк призначеного покарання відбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 06 вересня 2023 року з 05.06.2023 по 11.06.2024. Початок строку: 12 червня 2024 року. Кінець строку: 06 серпня 2028 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 12 червня 2024 року Ленінського районного суду м.Полтави, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 185 КК України, а саме епізод: 03.02.2022 на суму 789,13 грн.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 06 вересня 2023 року Октябрського районного суду м.Полтави, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України, а саме епізод: 28.05.2022 року на суму 1 280 гривень 33 копійки.

Таким чином, суд першої інстанції, на підставі ч.2 ст.74 КК України, звільнив ОСОБА_7 від покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 12 червня 2024 року за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; від призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 06 вересня 2023 року за епізодом, який мав місце 28 травня 2022 року.

Оскільки висновки суду щодо звільнення ОСОБА_7 від покарання в апеляційній скарзі не оспорюються, то відповідно до вимог ст.404 КПК України ухвала в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Поряд з цим слушними є доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Так, начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» у своєму клопотанні, серед іншого, керуючись п.п.13, 14 ч.1 ст.537 КПК України, просив, на підставі ст.74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_7 від покарання, призначеного йому за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 12.06.2024 за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, а також від покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 06.09.2023 за епізодом, який мав місце 28.05.2022; виключити з вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 12.06.2024 посилання на приписи ч.1 ст.70, ст.72 КК України, а потім, керуючись п.14 ч.1 ст.537 КПК України, вирішити інше питання про всякого роду сумнів, що виникне при виконанні вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 12.06.2024, а саме визначити ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України (а.с.1-12, т.1).

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні представник установи виконання покарань та засуджений підтримали зазначене клопотання, а прокурор не заперечував проти його задоволення у тому вигляді, в якому воно було подане до суду (а.с.18 т.1).

Проте суд першої інстанції, хоча й задовольнив подане клопотання, однак за результатами розгляду вийшов за межі його змісту, застосувавши ст.71 КК України, не поставивши при цьому це питання на обговорення між сторонами, а також не вирішив питання про виключення посилань на ч.1 ст.70, ст.72 КК України.

Колегія суддів констатує, що ч.1 ст.71 КК України регулює питання призначення покарання за сукупністю вироків у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, і лише тоді суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У даному випадку суду першої інстанції необхідно було застосовувати ч.4 ст.70 КК України, оскільки саме після постановлення вироку Октябрського районного суду м.Полтави від 06 вересня 2023 року було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною третьою статті 357 КК України, вчиненому ним 03.02.2022, тобто до постановлення попереднього вироку.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Положеннями п.4 ч.1 ст.407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання представника установи виконання покарань, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Харкова від 07.05.2025 скасувати частково, постановивши нову ухвалу.

Вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 12.06.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Виключити з вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 12.06.2024 посилання на ч.1 ст.70, ст.72 КК України.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, п.п.«а» п.1 ч.1 ст.72 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 06.09.2023 та вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 12.06.2024, визначити ОСОБА_7 до відбування остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.4 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, 537-539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Харкова від 07.05.2025 про вирішення питання, пов`язаного із приведенням вироку у відповідність до вимог Закону, стосовно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати частково та ухвалити нову ухвалу.

Вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 12.06.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Виключити з вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 12.06.2024 посилання на ч.1 ст.70, ст.72 КК України.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, п.п.«а» п.1 ч.1 ст.72 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 06.09.2023 та вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 12.06.2024, визначити ОСОБА_7 до відбування остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4