Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3365/25
Провадження №: 1-кп/332/578/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000048 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Іваниця, Недригайлівського району, Сумської області, що має повну загальну середню освіту, військовослужбовця, розвідника-помічника гранатометника 8 розвідувальної групи спеціального призначення 15 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: 26.12.2023 вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 на момент вчинення проступку проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді розвідника-помічника гранатометника 8 розвідувальної групи спеціального призначення 15 роти спеціального призначення 4 загону спеціального призначення, у військовому званні «солдат».

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби 3С України) солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов?язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам?ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов?язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби 3С України.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_4 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використав завідомо підроблений документ, за наступних обставин:

Так, приблизно у другій декаді липня 2024 року (більш точний час та дату не встановлено) військовослужбовець ОСОБА_4 у мережі Інтернет знайшов повідомлення про виготовлення водійських посвідчень та, що для виготовлення посвідчення водія громадянину необхідно надіслати копії своїх документів та оплатити виготовлення самого посвідчення.

Тоді ж, у другій декаді липня 2024 року (більш точний час та дату не встановлено), військовослужбовець ОСОБА_4 надіслав у мобільному додатку «Telegram» невідомій особі фотографії своїх особистих документів з метою виготовлення посвідчення водія категорій «В», на його ім?я та домовився у зв?язку з неможливістю його отримання особисто, надіслати виготовлений документ до одного з відділень «Нової пошти» м. Запоріжжя, на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У першій декаді серпня 2024 року ОСОБА_4 (більш точний час та дату не встановлено), отримав у одному з відділень «Нової пошти» в Заводському районі м. Запоріжжя, посилку з посвідченням водія, виданого на ім?я ОСОБА_4 оплативши за неї 10500 гривень, після чого, поїхав за місцем мешкання.

20 березня 2025 року о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_4 рухаючись на автомобілі «ВА3-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Фільтровій у м. Запоріжжі, був зупинений працівниками поліції, що виконували свої службові обов?язки з охорони громадського правопорядку на території Заводського району м. Запоріжжя, під час перевірки документів працівниками поліції, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що водійське посвідчення, яке він придбав, містить недостовірні відомості, пред?явив працівнику поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_4 , що виготовлений за допомогою термосублімаційного способу друку, який не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Тим самим, ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ.

Такі умисні дії ОСОБА_4 , за викладених вище обставин кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документу.

Між прокурором та обвинуваченим за участю захисника 01.07.2025 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої якої ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати у ході судового розгляду свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення та не чинити будь-яких перешкод, належим чином виконувати прийняті щодо нього процесуальні рішення.

Прокурор та обвинувачений з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, беззастережного визнання вини, щирого каяття, з урахуванням особи винного, а також враховуючи наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, відсутністю обставин, які обтяжують покарання узгодили ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 358 КК Україниу виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень. Враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Заводського районного суду міста Запоріжжя від 26.12.2023 засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 3 роки, відповідно до вимог ч.3 ст. 72 КК України, вказаний вирок виконувати самостійно.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання.

Захисник підтримав думку прокурора про затвердження угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, обставини обвинувачення підтвердив, у скоєному щиро кається, просив затвердити угоду.

У обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України. Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 встановленою та його дії кваліфікуються за частиною 4 статті 358 КК України, а самевикористання завідомо підробленого документу.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченому, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого, та є достатнім та необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній, відповідне клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у встановленому порядку суду не надавалось.

Цивільний позов не заявлявся.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню були проведені судові експертизи, вартість яких підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01.07.2025 року між начальником Більмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області та ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2023, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової технічної експертизи документів в сумі 3183 гривні 60 копійок;

Платіжні реквізити для зарахування коштів на користь держави:

р/р UA 0008479

Одержувач: ГУК у Зап. обл./ТГ м. Запоріжжя/24060300

Код ЄРДПОУ 37941997

Назва Банку: Казначейство України (ел.адм.податк.)

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться у камери зберігання речових доказ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області:

- посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 - знищити;

- відеозапис з бодікамери записаний на компакт диск DVD-R, 4,7 GB 80MIN залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Запоріжжя - протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1