Справа № 296/3683/17
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000080 від 22.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України,-

встановив:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 .

Заяву обґрунтовано тим, що суддя ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження № 0000080 від 22.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, задовольнив клопотання прокурора та долучив до матеріалів кримінального провадження копії сторінок «Загальної книги обліку вхідної кореспонденції, що надійшла з органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, прокуратури Житомирської області за 2016-2017 роки». Натомість суд відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про витребування, ознайомлення та долучення до матеріалів провадження оригіналу вказаної книги. Також у судовому засіданні 06.06.2024 під час розгляду клопотань обвинуваченого суддя ОСОБА_6 допустив образливий вислів.

Крім того, після вступу адвоката ОСОБА_5 у справу, суддя ОСОБА_6 повідомив учасникам судового провадження про те, що ОСОБА_5 працювала у нього на посаді помічника судді, внаслідок чого зі сторони адвоката ОСОБА_5 заявлявся відвід судді ОСОБА_6 , а також зі сторони прокурора відвід адвокату ОСОБА_5 .

На думку обвинуваченого ОСОБА_4 наведені обставини викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , підтримали заяву про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000080 від 22.09.2016 та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення заяви за її безпідставністю.

Суддя ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження на розгляд заяви про відвід в судове засідання не з`явились. Однак їх неявка не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КПК України неупередженість судді може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, порушенням правил визначення судді, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості.

Суд, оцінюючи в сукупності факти та обставини, встановлені за наслідками розгляду заяви про відвід судді, дійшов висновку, що доводи, викладені в заяві обвинуваченого ОСОБА_4 , не свідчать про наявність з боку судді ОСОБА_6 неупередженості.

Відповідно до правових висновків, викладених Верховним Судом в ухвалі від 18 грудня 2018 року, справа № 910/2968/18, відвід є завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальним рішенням судді.

Із змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_6 , зокрема, ґрунтуються через незгоду з його процесуальними рішеннями щодо долучення до матеріалів кримінального провадження певних документів або про відмову у їх витребуванні, долученні до судового провадження та ознайомлення з ними, що з урахуванням практики Верховного Суду свідчить про безпідставність заявленого відводу з цих підстав.

Також факт образливих висловів суддею ОСОБА_6 у бік обвинуваченого ОСОБА_4 не знайшов свого підтвердження.

Крім того, Корольовським районним судом м. Житомира 29 жовтня 2024 року вже було розглянуто заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у зв`язку з її попередньою роботою на посаді помічника судді ОСОБА_6 , та ухвалено рішення про відмову у задоволенні відводу.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 81, 371, 372 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000080 від 22.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1