УХВАЛА

05 травня 2025 року

м. Київ

справа № 461/7211/24

провадження № 51-1634 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 січня 2025 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п.п. 3, 4 ч. 2 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судові рішення, що оскаржуються; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте наведених положень процесуального захисником не дотримано.

Як убачається з касаційної скарги захисник оскаржує вирок суду першої інстанції, однак, вказане судове рішення не може бути предметом перегляду в суді касаційної інстанції, оскільки з огляду на вимоги ст. 424 КПК не було предметом перегляду в апеляційному порядку.

Натомість суд касаційної інстанції може переглянути лише ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 січня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Як на підстави для скасування обох судових рішень захисник посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Разом із тим, не зазначає, яких саме істотних порушень допустив суд апеляційної інстанції з урахуванням положень ч. 2 ст. 438 та ст. 412 КПК у їх взаємозв`язку, ураховуючи також те, що захисник був присутнім під час розгляду судом його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, та дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо оцінки поважності причин такого пропуску. Не вказує, яким обставинам цей суд не дав оцінки, що вплинуло на законність прийнятого судового рішення.

Крім того, хоча захисник й посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак жодним чином не обґрунтовує цієї підстави для скасування рішення апеляційного суду, з огляду на положення ст. 413 КПК.

Крім того, захисник подав касаційну скаргу на вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, в мотивувальній частині скарги вказує на незаконність обох рішень, а у прохальній частині просить скасувати лише ухвалу.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

На усунення недоліків, захиснику слід подати нову касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 січня 2025 року про повернення апеляційної скарги залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6