Справа № 192/233/25
Провадження № 1-кп/192/137/25
В И Р О К

Іменем України

"25" серпня 2025 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0001421, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2024 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Калинівка, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має середню освіту, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , старший солдат, не одруженого, має статус учасника бойових дій, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2024 року, приблизно о 17 год. 47 хв., старший солдат ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , здійснював рух зі швидкістю приблизно 90 км/год. з увімкненим ближнім світлом фар в темний час доби без наявного електроосвітлення проїзної частини по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини автошляху Р-80, що проходить по території Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, проїзна частина якої має по одній смузі руху в кожному напрямку, з боку с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, перевозячи на передньому пасажирському сидінні дружину ОСОБА_12 та на задньому пасажирському сидінні малолітню доньку ОСОБА_5 , в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, проявляючи протиправну самовпевненість, не виконав покладені на нього, як на водія обов`язки, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного та фізичного характеру, для здійснення безпечного руху, за відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушити Правила дорожнього руху, виконуючи обгін вантажного автомобіля, під керуванням не встановленого водія, виїхав за зустрічну смугу для руху, на якій у зустрічному напрямку, з меншою швидкістю, з увімкненим ближнім світлом фар рухався технічно справний автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 та допустив зіткнення передньою правою частиною автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 з передньою частиною автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: рани та садна на лицевій частині голови, відрив хрящової частини носа від носових кісток, переломи правої виличної кістки, крововиливи у м`які покривні тканини голови та під м`яку мозкову оболонку головного мозку, численні садна у поперековій ділянці тулуба та сідниці праворуч, кистях, стегнах та гомілках, синці на лівій нижній кінцівці, рани на пальці правої кисті та лівій гомілці, перелом фаланги пальця правої кисті, переломи кісток лівого передпліччя, нижньої голівки правої великогомілкової кістки та правої малогомілкової кістки у нижній третині, розриви лівого крижово-клубового з`єднання тазу та лобкового зрощення, переломи гілок лобкових кісток тазу ліворуч та правої клубової кістки у ділянці вертлюжної западини, перелом 5 ребра ліворуч по середньо-паховій лінії з крововиливом у пристінкову плевру та м`язи, крововиливи у м`які покривні тканини кінцівок та поперекової ділянки тулуба, тазової ділянки та клітковині органокомплексу, блідість внутрішніх органів, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що призвели до настання смерті.

Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 19 год. 35 хв. в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. Мечнікова» ДОР від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів кісток черепу та грудної клітини, тазу та кінцівок, розривів, з`єднання та зрощення тазу, крововиливів у м`які покривні та внутрішні тканини тіла, котра, у своєму перебігу, ускладнилася розвитком шоку.

Окрім цього внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла, а саме: садна м`яких тканин обличчя, садна м`яких тканин правої кисті, закритого перелому дна та заднього краю даху вертлюгової западини праворуч з вивихом правого кульшового суглобу, забійної рани по передньо-внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Порушення ОСОБА_3 вимог п. 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_12 та спричиненню потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і не оспорював фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення зазначені в обвинувальному акті.

Показав, що він 08 листопада 2024 року після 17 год. 00 хв. зустрівся з дружиною ОСОБА_12 та донькою ОСОБА_5 у відділенні нової пошти, яка знаходиться в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, та після чого на технічно справному автомобілі «ВАЗ-2109» виїхали з с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, за кермом якого перебував він, при цьому ні він ні його дружина, ні дитина, пасками безпеки пристебнуті не були.

Дружина знаходилася на передньому пасажирському сидінні, а донька на задньому пасажирському сидінні не в дитячому кріслі. Рухаючись зі швидкістю приблизно 60-70 км/год. він вирішив здійснити обгін вантажного автомобіля, який рухався попереду нього, починаючи маневр обгону він бачив автомобіль, який був на значній відстані та рухався йому на зустріч, автомобіля яким керував потерпілий ОСОБА_9 він не бачив, як і не бачив світло фар. Під час виконання маневру обгону вантажного автомобіля на зустрічній смузі руху він збільшив швидкість приблизно до 80-90 км/год., та раптово побачив світло фар автомобіля на якому рухався потерпілий, намагаючись уникнути зіткнення почав з`їжджати на ліве узбіччя, та допустив зіткнення на зустрічній смузі руху з автомобілем «CHEVROLET AVEO», яким керував ОСОБА_9 , внаслідок чого їх автомобіль розвернуло в кювет ліворуч. Одразу після дорожньо-транспортної пригоди його дружина дихала, але була зажата в автомобілі, та він відразу дістав дитину з автомобіля та викликав швидку допомогу, але в цей час проїжджала інша швидка допомога, працівників поліції. Того дня опадів не було, асфальтне покриття було сухе, дорога була рівною, але були ями, перешкод загальмувати під час маневру обгону в нього не було, стан його здоров`я був задовільний.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду:

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що 08 листопада 2024 року обвинувачений разом з її донькою ОСОБА_12 , яка була його дружиною приблизно 14 років, та їх донькою ОСОБА_5 поверталися з с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, за кермом автомобіля був обвинувачений, її донька знаходилася на передньому пасажирському сидінні, а онука задньому пасажирському сидінні. Ввечері до неї зателефонував обвинувачений та повідомив, що вони потрапили в дорожньо-транспортну пригоду і її донька сильно постраждала, після чого вона одразу поїхала до лікарні.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що 08 листопада 2024 року приблизно о 17 год. 30 хв. він рухався на автомобілі «CHEVROLET AVEO» зі швидкістю приблизно 60 км/год, з ввімкненим ближнім світлом фар в напрямку від автотраси Н-08 в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, перед поворотом на с. Гончарка, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області він побачив, як йому на зустріч їде вантажний автомобіль і в цей час здійснює обгін інший автомобіль, як в подальшому він дізнався під керуванням обвинуваченого. Оскільки обвинувачений не встигав закінчити маневр обгону він почав екстрено гальмувати, а обвинувачений з метою уникнути зіткнення з ним почав з`їжджати на узбіччя по напрямку його ходу, оскільки з іншого боку йому заважала фура, але відбулось зіткнення і він від удару на незначний час втратив свідомість.

Письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, план-схемою та фототаблицею зображень до нього від 08 листопада 2024 року, з якого вбачається, що місцем дорожньо-транспортної пригоди, є автодорога Р-80, неподалік с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області. Внаслідок зіткнення транспортних засобів, автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 чорного кольору отримав пошкодження передньої частини кузову, автомобіль «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 синього кольору отримав пошкодження передньої правої сторони, деформацію лівої сторони кузова ( Т. 1 а. с. 138-151).

Висновком КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 листопада 2024 року, відповідно до якого 08 листопада 2024 року під час огляду ОСОБА_3 ознак сп`яніння не виявлено (Т. 1 а. с. 152).

Постановою про визнання речовим доказом від 08 листопада 2024 року, згідно якої автомобіль «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню (Т. 1 а. с. 154-155).

Постановою про визнання речовим доказом від 08 листопада 2024 року, згідно якої автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню (Т. 1 а. с. 156-157).

Висновком експерта №СЕ-19/104-24/47083-ІТ від 21 листопада 2024 року, згідно якого на момент огляду рульове керування автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 перебуває в стані повної відмови. Водій автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 не міг виявити пошкодження, яке привело до повної відмови рульового керування автомобіля, завчасно до дорожньо-транспортної пригоди.

На моменту огляду гальмівна система автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 перебуває в стані повної відмови. Водій автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 не міг виявити пошкодження, яке привело до повної відмови робочої гальмової системи автомобіля, завчасно до дорожньо-транспортної пригоди. (Т. 1 а. с. 189-192).

Висновком експерта №СЕ-19/104-24/47085-ІТ від 21 листопада 2024 року, згідно якого на момент огляду рульове керування автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 перебуває в стані повної відмови. Водій автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 не міг виявити пошкодження, яке привело до повної відмови рульового керування автомобіля, завчасно до дорожньо-транспортної пригоди.

На моменту огляду гальмівна система автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 перебуває в працездатному стані (Т. 1 а. с. 200-205).

Висновком експерта №СЕ-19/104-24/47371-ІТ від 26 листопада 2024 року, згідно якого місце зіткнення автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 та автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 розташовується між слідом гальмування автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 та кінцевим розташуванням автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 . Автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 під час дорожньо-транспортної пригоди контактував своєю передньою правою частиною з передньою правою частиною автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 (Т. 1 а. с. 211-218).

Протоколом огляду трупа від 09 листопада 2024 року, згідно якого було оглянуто труп ОСОБА_12 і зафіксовано тілесні ушкодження виявлені на трупі (Т. 1 а. с. 225-226).

Лікарським свідоцтвом про смерть №4927м від 09 листопада 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (Т. 1 а. с. 227).

Висновком експерта №4927м від 13 листопада 2024 року, згідно якого у ОСОБА_12 , виявлені тілесні ушкодження та морфологічні зміни: у вигляді сумісної тупої травми тіла: рани та садна на лицевій частині голови, відрив хрящової частини носа від носових кісток, переломи правої виличної кістки, крововиливи у м`які покривні тканини голови та під м`яку мозкову оболонку головного мозку, численні садна у поперековій ділянці тулуба та сідниці праворуч, кистях, стегнах та гомілках, синці на лівій нижній кінцівці, рани на пальці правої кисті та лівій гомілці, перелом фаланги пальця правої кисті, переломи кісток лівого передпліччя, нижньої голівки правої великогомілкової кістки та правої малогомілкової кістки у нижній третині, розриви лівого крижово-клубового з`єднання тазу та лобкового зрощення, переломи гілок лобкових кісток тазу ліворуч та правої клубової кістки у ділянці вертлюжної западини, перелом 5 ребра ліворуч по середньо-паховій лінії з крововиливом у пристінкову плевру та м`язи, крововиливи у м`які покривні тканини кінцівок та поперекової ділянки тулуба, тазової ділянки та клітковині органокомплексу, блідість внутрішніх органів, які утворились прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупих твердих предметів чи о такі, можливо при контактуванні потерпілої з виступаючими частинами та деталями салону транспортного засобу, що підтверджується характером та локалізацією наявних ушкоджень на трупі, у свої сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Смерть потерпілої настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів кісток черепу та грудної клітини, тазу та кінцівок, розривів, з`єднання та зрощення тазу, крововиливів у м`які покривні та внутрішні тканини тіла, котра, у своєму перебігу, ускладнилася розвитком шоку. Смерть настала 08 листопада 2024 року о 19 год. 35 хв. (Т. 1 а. с. 229-232).

Висновком експерта №4927м/2580-Е від 23 листопада 2024 року, згідно якого у ОСОБА_12 , виявлені тілесні ушкодження та морфологічні зміни: у вигляді сумісної тупої травми тіла: рани та садна на лицевій частині голови, відрив хрящової частини носа від носових кісток, переломи правої виличної кістки, крововиливи у м`які покривні тканини голови та під м`яку мозкову оболонку головного мозку, численні садна у поперековій ділянці тулуба та сідниці праворуч, кистях, стегнах та гомілках, синці на лівій нижній кінцівці, рани на пальці правої кисті та лівій гомілці, перелом фаланги пальця правої кисті, переломи кісток лівого передпліччя, нижньої голівки правої великогомілкової кістки та правої малогомілкової кістки у нижній третині, розриви лівого крижово-клубового з`єднання тазу та лобкового зрощення, переломи гілок лобкових кісток тазу ліворуч та правої клубової кістки у ділянці вертлюжної западини, перелом 5 ребра ліворуч по середньо-паховій лінії з крововиливом у пристінкову плевру та м`язи, крововиливи у м`які покривні тканини кінцівок та поперекової ділянки тулуба, тазової ділянки та клітковині органокомплексу, блідість внутрішніх органів, які утворились прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупих твердих предметів чи о такі, можливо при контактуванні потерпілої з виступаючими частинами та деталями салону транспортного засобу, що підтверджується характером та локалізацією наявних ушкоджень на трупі, у свої сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Смерть потерпілої настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів кісток черепу та грудної клітини, тазу та кінцівок, розривів, з`єднання та зрощення тазу, крововиливів у м`які покривні та внутрішні тканини тіла, котра, у своєму перебігу, ускладнилася розвитком шоку. Смерть настала 08 листопада 2024 року о 19 год. 35 хв. (Т. 1 а. с. 237-240).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22 листопада 2024 року зі схемою за участю обвинуваченого, згідно якого обвинувачений показав обставини дорожньо-транспортної пригоди (Т. 1 а. с. 241-245).

Висновком експерта №СЕ-19/104-24/47991-ІТ від 27 листопада 2024 року, відповідно до якого в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 та 14.2 в) Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 14.2 в) Правил дорожнього руху України, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили б йому їх виконати.

При заданому механізмі пригоди в діях водія автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 14.2 в) Правил дорожнього руху України, що з технічної точки перебуває в причинному зв`язку з настанням події ДТП.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, та 10.1 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_9 немав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 , своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення, при заданих вихідних даних.

При заданих вихідних даних в діях водія автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_9 невідповідностей вимогам п.п. 12.2 та 12. 3 Правил дорожнього руху України не вбачається.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_9 опинився в аварійній обстановці, що була створена діями водія автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 в яких вбачаються невідповідності вимогам п. 14.2 в) Правил дорожнього руху України (Т. 2 а. с. 3-8).

Висновком експерта №166е/15 від 16 січня 2025 року, згідно якого у ОСОБА_9 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла, а саме: садна м`яких тканин обличчя, садна м`яких тканин правої кисті, закритого перелому дна та заднього краю даху вертлюгової западини праворуч з вивихом правого кульшового суглобу, забійної рани по передньо-внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна.

Враховуючи характер та локалізацію встановлених у нього тілесних ушкоджень дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надходження на стаціонарне лікування, тобто 08 листопада 2024 року.

Встановлені у нього тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) частина з обмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такий (такі), яким могли бути виступаючі частини транспортного засобу за умов дорожньо-транспортної пригоди і відносять до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (Т. 2 а. с. 19-21).

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин кримінального правопорушення, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення поза розумним сумнівом про вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, раніше не судимий, реєстрі наркологічних та психіатричних хворих не перебуває, за місцем служби та місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, є учасником бойових дій, добровільно мобілізувався до лав ЗСУ на другий день повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, як обставину, яка пом`якшує покарання зазначено щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, має намір дотримуватись законослухняної поведінки, тому суд вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання відносно обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено.

Керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності обставин справи, яка обтяжує покарання та наявності обставини справи яка пом`якшує покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому, покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Також суд вважає, що обвинуваченому, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яким необережні дії обвинуваченого, щодо недотримання Правил дорожнього руху, призвели до таких тяжких наслідків, слід призначити додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік. Призначення більш тривалого строку додаткового покарання, на якому наполягала сторона обвинувачення, суд не знаходить підстав.

Також суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 75 КК України, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений своїми діями грубо порушив Правила дорожнього руху, не зважаючи на наявність в транспортному засобі двох пасажирів, один з яких є малолітнім та його наслідки, які призвели, до того, що малолітня та неповнолітня дитина втратили матір, при цьому потерпілий ОСОБА_9 до теперішнього часу продовжує лікування від отриманих травм.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений після дорожньо-транспортної пригоди залишився батьком-одинаком судом не враховуються, оскільки саме необережні дії самого обвинуваченого призвели до того, що діти ОСОБА_12 залишились без матері.

На стадії досудового розслідування за ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року відносно обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 січня 2025 року ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 27 січня 2025 року.

На час розгляду справи даний запобіжний захід закінчив свою дію, інших запобіжних заходів відносно обвинуваченого не застосовувалось.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення обвинуваченого починаючи з 16 грудня 2024 року по 09 січня 2025 року включно, слід зарахувати в строк призначеного покарання за цим вироком.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 08 листопада 2024 року автомобіль «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001421 та залишено на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області (Т. 1 а. с. 154-155).

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 08 листопада 2024 року автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001421 та залишено на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області (Т. 1 а. с. 155-156).

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2024 року накладено арешт на автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування (Т. 1 а. с. 158-159).

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2024 року накладено арешт на автомобіль «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування (Т. 1 а. с. 162-163).

Враховуючи викладене, автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 , який визнаний речовим доказом слід повернути власнику, із скасування накладеного на нього арешту за ухвалою слідчого судді.

Стосовно автомобіля «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 , то оскільки власником даного автомобіля є не обвинувачений, а інша особа - ОСОБА_11 , тому даний автомобіль, слід також повернути власнику, а накладений арешт скасувати.

Потерпілий ОСОБА_9 заявлено до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 300000 грн. 00 коп., а також до Моторного транспортного страхового бюро про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки у розмірі 170000 грн. 00 коп.

На обґрунтування позову зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 отримав значні механічні пошкодження і на його думку не підлягає відновлювальному ремонт. Ринкова вартість автомобіля «CHEVROLET AVEO» 2006 року випуску згідно відкритих джерел складає 170000 грн. 00 коп. і тому саме в такому розмірі він оцінює заподіяну йому матеріальну шкоду. Оскільки обвинувачений має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, тому його цивільна відповідальність станом на день дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Моторним транспортним страховим бюро, тому вважає, що шкода повинна бути відшкодована саме ними.

Також зазначив, що ОСОБА_9 завдано моральної шкоди, оскільки протягом тривалого часу обвинуваченим не прийнято заходів до усунення негативних наслідків дорожньо-транспортної пригоди та вибачення були принесені тільки після спливу трьох місяців під час перебування в суді. Моральна шкода ОСОБА_9 складається з моральних страждань пов`язаних з тим, що ОСОБА_3 , розуміючи, що явно винний в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, протягом тривалого часу після дорожньо-транспортної пригоди, достовірно знаючи про статус ОСОБА_9 , як учасника бойових дій та інваліда не вжив заходів до співчуття чи вибачення стосовно події, добровільно не бажає відшкодовувати в повному обсязі завдану матеріальну та моральну шкоду змушуючи звертатись до суду з позовною заявою; з моральних страждань пов`язаних з тим, що через заподіяну шкоду та втрату засобу пересування та такого, що використовувався для здійснення поїздок до лікарень та реабілітаційного центру, ОСОБА_9 здійснено багато дій, які призвели до зміни звичного укладу життя, зокрема стосовно його пересування та необхідності залучення членів сім`ї для цього; з моральних страждань пов`язаних з тим, що через заподіяну шкоду ОСОБА_9 до цього часу не може повернутись до повноцінного життя та реабілітуватись після участі у бойових діях, так як дорожньо-транспортна пригода ускладнила його реабілітацію після бойового поранення та на даний час він має труднощі із самостійним переміщенням та здоров`ям. Тому оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 300000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_9 підтримав заявлені позовні вимоги, при цьому зазначив, що обвинуваченим в рахунок відшкодування моральної шкоди було сплачено потерпілому ОСОБА_9 - 80000 грн. 00 коп.

Обвинувачений в судовому засіданні позов ОСОБА_9 визнав частково, не заперечував, що ОСОБА_9 повинно бути відшкодовано шкоду, але в якому розмірі визначитись не зміг, поклався на рішення суду.

Захисник позицію обвинуваченого підтримав.

Представник цивільного відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомив, подав суду заяву в якій просив проводити розгляд цивільного позову у його відсутність, в задоволені позову ОСОБА_9 просив відмовити (Т. 2 а. с. 61).

Згідно відзиву поданому 07 березня 2025 року, МТСБУ заперечувало проти задоволення позову в повному обсязі з тих підстав, що заявлені вимоги не узгоджуються з нормами матеріального і процесуального права, що регулюють спірні правовідносини між сторонами спору. Згідно даних ОСОБА_9 не звертався до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відповідно не була відкрита справа. МТСБУ не було повідомлено про ДТП, що сталося 08 листопада 2024 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , при цьому висновок ОСОБА_9 про вартість автомобіля «CHEVROLET AVEO» 2006 року випуску 170000 грн. 00 коп. зроблений невідомо ким, позовна заява не містить звіту експерта, який би встановлював розмір відшкодування. Вважає, що ОСОБА_9 в силу ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав доказів вартості транспортного засобу після ДТП і тому підстави для стягнення з них понесених збитків відсутні.

Окрім цього зазначив також законодавством встановлений максимальний розмір відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих в розмірі 160000 грн. 00 коп. на одного потерпілого (Т. 1 а. с. 99-105).

Судом під час розгляду цивільного позову, окрім обставин кримінального правопорушення встановлено таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з приписами ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на час дорожньо-транспортної пригоди) - обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на час дорожньо-транспортної пригоди) передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на час дорожньо-транспортної пригоди) - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року у справі №1-6/2014, Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання події, що є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ в межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньої транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на час дорожньо-транспортної пригоди) передбачено також перелік випадків, в яких регламентні виплати здійснюються саме МТСБУ за рахунок коштів з централізованих страхових резервних фондів чи з коштів фонду страхових гарантій.

Згідно з п. 41.1 ст. 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на час дорожньо-транспортної пригоди) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, оскільки обвинувачений має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4, тому є підстави для здійснення МТСБУ регламентної виплати ОСОБА_9 (Т. 2 а. с. 91).

Разом з тим, визначаючи розмір шкоди, який підлягає відшкодуванню МТСБУ ОСОБА_9 суд приходить до таких висновків.

Згідно позову ОСОБА_9 вказує, що оскільки автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 не підлягає відновлювальному ремонту, тому він вважає, що на його користь підлягає стягненню вартість автомобілю «CHEVROLET AVEO» 2006 року випуску, яка станом на день звернення до суду з позовом складає 170000 грн. 00 коп.

На підтвердження вартості транспортного засобу, ОСОБА_9 надає роздруківку скрин шотів пошуку на веб ресурсі AUTO.RIA.com.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на час дорожньо-транспортної пригоди) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки.

Проте ОСОБА_9 не надав суду доказів з врахуванням вищезазначених положень на підтвердження того, що транспортний засіб «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 є фізично знищеним, і тому вимога ОСОБА_9 про відшкодування йому повної вартості транспортного засобу є безпідставними.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_9 зазначає розмір вартості транспортного засобу станом на день звернення з позовом до суду, а не на день дорожньо-транспортної пригоди, що також не узгоджується з положеннями вищезазначеної норми.

Крім того, під час розгляду цивільного позову представник потерпілого не підтримав додане до цивільного позову клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи і просив його не розглядати.

Тому суд вважає, що в задоволені позову ОСОБА_9 до МТСБУ слід відмовити за безпідставністю.

Що стосується вимог до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.

Згідно ст. 1177 ЦК України - шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 1168 ЦК України - моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Як достовірно встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_9 внаслідок необережних дій обвинуваченого отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, доводи ОСОБА_9 , що йому завдано моральної шкоди, є обґрунтованими.

В своєму позові ОСОБА_9 оцінив моральну шкоду, яку йому завдано діями обвинуваченого в розмірі 300000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г"і"ґ" пункту 41.1 та підпунктом"в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Тобто положеннями вказаного Закону передбачено обов`язок страховика відшкодувати потерпілій особі також і моральну шкоду, при цьому її розмір напряму залежить від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як вже зазначалось вище судом встановлено, що обвинувачений має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4, тому є підстави для здійснення МТСБУ регламентної виплати ОСОБА_9 .

Судом встановлено, що ОСОБА_9 не звертався до МТСБУ з вимогою про відшкодування шкоди заподіяної його здоров`ю, і не заявляє таких вимог в порядку цивільного позову, і тому суд позбавлений можливості визначитись з розміром відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого, враховуючи, що визначаючи такий розмір суд повинен врахувати суму страхового відшкодування яке отримав цивільний позивач від МТСБУ.

Стягнення із особи, цивільна відповідальність якої забезпечується регламентною виплатою, відшкодування моральної шкоди, без врахування страхової виплати, суд вважає порушенням вимог пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Та обставина, що обвинувачений відповідно до розписок наявних в матеріалах справи добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 80000 грн. 00 коп. судом враховано, але з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов цивільного позивача в цій частині є передчасним і тому задоволенню не підлягає.

Довідкою про витрати на проведення судової експертизи технічного стану по кримінальному провадженню №0001421, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2021 року, встановлено, що вартість експертизи, яка оформлена висновком експерта №СЕ-19/104-24/47085-ІТ складає 3979 грн. 50 коп. (Т. 1 а. с. 199).

Довідкою про витрати на проведення судової експертизи технічного стану по кримінальному провадженню №0001421, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2021 року, встановлено, що вартість експертизи, яка оформлена висновком експерта №СЕ-19/104-24/47371-ІТ складає 3979 грн. 50 коп. (Т. 1 а. с. 210).

Довідкою про витрати на проведення судової експертизи технічного стану по кримінальному провадженню №0001421, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2021 року, встановлено, що вартість експертизи, яка оформлена висновком експерта №СЕ-19/104-24/47991-ІТ складає 3979 грн. 50 коп. (Т. 2 а. с. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню, витрати пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз в розмірі 15918 грн. 00 коп.

Враховуючи, що на даний час відносно обвинуваченого запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовується, тому строк основного покарання обвинуваченому слід відраховувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Строк основного покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 16 грудня 2024 року по 09 січня 2025 року включно.

В задоволені цивільного позову ОСОБА_9 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Речові докази: автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 та автомобіль «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 - повернути власникам.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2024 року, арешт на автомобіль «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_3 .

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2024 року, арешт на автомобіль «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 15918 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн. 00 (нуль) коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику прокурору, потерпілій ОСОБА_8 , представнику потерпілого ОСОБА_9 .

Головуючий: суддя ОСОБА_1