Справа № 491/528/24
Провадження № 1-кп/491/48/24
УХВАЛА

іменем України

03 липня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої юридичної особи - ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2024 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1971 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ананьїв 4-та дільниця Ананьївського району Одеської області, українця, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не є депутатом, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 23 квітня 2024 року органом видачі 5136, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ,раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ананьївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження № 0000067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1971 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному будівництві споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1971 КК України.

Всупереч вимог статтей 60, 61, 116-126 Земельного кодексу України, відповідно до яких право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту б частини першої статті 211 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», у порушення статтей 87-89 Водного кодексу України, відповідно до яких у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, ОСОБА_4 , не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, в період з 02 грудня 2008 року до теперішнього часу, самовільно зайняв земельну ділянку без кадастрового номеру в прибережній захисній смузі водного об`єкта - Селиванівський ставок № 1, який відноситься до поверхневого водного об`єкта в басейні річки загальнодержавного значення р. Тилігул у с. Селиванівка Ананьївської об`єднаної територіальної громади Подільського району Одеської області, в період з 2009 року по 2010 рік частково огородив її парканом з азбестоцементних хвилястих листів, розмістивши на ній одноповерхову капітальну споруду розмірами 4,5х5,91м., без улаштування фундаменту на відстані 5 метрів від урізу води, а також допоміжну споруду з азбестоцементних хвилястих листів розмірами 2,65х4м., тимчасову споруду з металу розмірами 3,05х2,32м. та допоміжну споруду з металу розмірами 2,30х3,44м.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у самовільному захопленні земельної ділянки та будівництві на ній, ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду Ананьївській міській раді на загальну суму 282 гривні 78 коп.

14 травня 2025 року до початку судового засідання на адресу суду надійшло клопотання обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якому просили закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку зі зміною обстановки та звільнити останнього від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України (Том ІІ а.с.139-140).

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В судовому засіданні сторона захисту клопотання підтримала та водночас заявила клопотання про відкладення його розгляду у зв`язку з необхідністю надання додаткових документів до цього клопотання для об`єктивного всебічного розгляду його судом.

Проти цього не заперечили прокурор та представник потерпілої юридичної особи.

Протокольною ухвалою суду від 14 травня 2025 року клопотання захисника обвинуваченого було задоволено та розгляд справи, зокрема, і клопотання про закриття кримінального провадження відкладено на іншу дату (Том ІІ а.с.143-144).

В подальшому протокольною ухвалою суду від 29 травня 2025 року було задоволено клопотання захисника обвинуваченого про відкладення розгляду справи у зв`язку з раптовим погіршенням його здоров`я та відкладено судове засідання на іншу дату (Том ІІ а.с.153-154).

В судовому засіданні 03 липня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України підтримали з підстав, зазначених у клопотанні. Також в ході судового засідання захисником на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_4 пеpестав бути суспiльно небезпечним надав суду для долучення до матеріалів справи договір № 417 оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, укладеного 01 листопада 2024 року між Ананьївською міською радою (потерпілою стороною у кримінальному провадженні) та обвинуваченим ОСОБА_4 , та витяг з Державного реєстру речових прав, сформованого 27 листопада 2024 року за № 405643957.

Судом було роз`яснено обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою. При цьому обвинувачений ствердно відповів, що розуміє наслідки такого звільнення, які крім того були йому роз`яснені його захисником. Позиція обвинуваченого є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України, оскільки наявний договір оренди землі та обвинувачений законно володіє земельною ділянкою, а також повністю відшкодовані заподіяні збитки. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 слід закрити із зазначених вище підстав.

Представник потерпілої юридичної особи - Ананьївської міської ради ОСОБА_6 підтримала клопотання щодо закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за статтею 48 КК України, претензії до обвинуваченого відсутні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України та закрити кримінальне провадження № 0000067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.1971 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом; звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом, а порядок звільнення встановлюється законом.

Згідно з частиною першою статті 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно статті 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Отже, вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки: коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від воєнного часу до мирного або від однієї системи господарювання до іншої тощо). Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати статтю 48 КК.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. В результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

При цьому збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню статті 48 КК у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до постанови Пленум Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» для застосування статті 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Згідно наданих стороною захисту договору оренди землі (Том ІІ а.с.163-179) та витягу з ДРРП (Том ІІ а.с.180) обвинувачений на час судового розгляду законно володіє земельною ділянкою.

Згідно квитанції № 9346-5430-2723-7661 від 27 червня 2024 року обвинуваченим в добровільному порядку сплачено Ананьївській міській раді завдану матеріальну шкоду в розмірі 282 гривні 78 коп. (Том ІІ а.с.76).

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, відтак є таким, що вчинив кримінальне правопорушення вперше.

В силу частини четвертої статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 3 ст. 1971 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Відтак, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 1971 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, сприяв усуненню завданої шкоди і потерпіла сторона не має жодних претензій матеріального та морального характеру, позитивно характеризується за місцем проживання, з огляду на відсутність заперечень проти цього з боку прокурора та представника потерпілої юридичної особи, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, оскільки вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність. Також, суд врахував ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, його поведінку та порозуміння з потерпілою стороною, що свідчить про те, що на час судового розгляду він пеpестав бути суспiльно небезпечним.

У зв`язку з цим кримінальне провадження № 0000067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 1971 КК України, закрити.

Обставин, які б виключали можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 1971 КК України, та закриття кримінального провадження, у зв`язку зі зміною обстановки, судом не встановлено.

Відповідно до статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженню відсутні.

Згідно частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У цьому кримінальному провадженні арешт майна не накладався.

Згідно частини дев`ятої статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 285, 288, 615 ч. 15 КПК України, статтями 48, ч. 3 ст. 1971 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ананьїв 4-та дільниця Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 23 квітня 2024 року органом видачі 5136, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ,раніше не судимого, звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1971 КК України, на підставі статті 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження № 0000067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1971 КК України, закрити.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілим та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

У відповідності до частини п`ятої статті 288, пункту 2 частини другої статті 395 КПК України на ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом семи днів.

На підставі частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину з врученням повного тексту.

Суддя ОСОБА_1