ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/366/25 Справа № 712/9557/25 Категорія: ст.ст. 176,181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря прокурора захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7
підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, на утриманні не має неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не являється, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , поданим в рамках кримінального провадження № 0002381 від 09 липня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2025 року вказане клопотання слідчого - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів.

Заборонено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в нічний час доби з 20:00 год. до 07:00 год. щоденно.

Дозволено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період дії військового стану на території України, у визначений судом час, після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатися з місця проживання з метою перебування останнього в укритті;

Покладено на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про

зміну місця свого проживання та засобів зв`язку;

- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками в даному кримінальному провадженні;

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Визначено строк дії даної ухвали - до 09 вересня 2025 року включно.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та таку, що постановлена при невідповідності висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову, якою клопотання старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, визначивши розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому, звертає увагу на те, що приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя не врахував в достатній мірі всі обставини кримінального правопорушення, а також встановлені слідством наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також наявність вагомих доказів причетності підозрюваного до вчинення вказаного кримінального правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, зокрема, відсутність постійного місця роботи або навчання.

Вважає, що з урахуванням тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , обставин його вчинення, відмова в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не сприятиме вирішенню завдань кримінального судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку, суд вправі обрати підозрюваному менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Згідно положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладанням на нього відповідних процесуальних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002381, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У відповідності до клопотання слідчого, ОСОБА_8 , 08 липня 2025 року, близько 20:28 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, відкрито, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи поблизу буд. № 291 по вул. Надпільна в м. Черкаси, підійшов до малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та під приводом допомоги у діставанні взуття з даху кіоску, у момент коли малолітній перебував з іншого боку кіоску, взяв з асфальтного покриття поблизу вказаного кіоску мобільний телефон марки «Iphone XR», достовірно знаючи, що він належить ОСОБА_10 , після чого, незважаючи на вимоги потерпілого та третіх осіб, які просили його зупинитися, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілому матеріальні збитки, розмір яких на даний момент встановлюється.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ч.4 ст.186 КК України.

11 липня 2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

12 липня 2025 року старший слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , за результатами розгляду якого слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (тяжке), фактичні обставини його вчинення, його наслідки, суспільну небезпеку, посткримінальну поведінку останнього - після вчинення інкримінованих дій зник з місця злочину.

Також під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено та враховано те, що підозрюваний має постійне місце проживання, співпрацює зі слідством, особисто з`явився на розгляд клопотання, вину свою визнав та щиро каявся у вчиненому, тому з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено нових даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання ризикам, передбачених ч.1 п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час доби.

При цьому, прокурором об`єктивно не доведена необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме виняткового запобіжного заходу та того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку особи.

Як вважає апеляційний суд, з огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характер протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , дані, які характеризують особу останнього, на даний час, домашній арешт в визначений період доби буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд звертає увагу, що апеляційні посилання на тяжкість злочину та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не є беззаперечним свідченням неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби з покладанням обов`язків, визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В даному випадку слід врахувати і те, що жодних доказів протилежного (позапроцесуальна поведінка, порушення обов`язків, тощо), стороною обвинувачення суду апеляційної інстанції - не надано, що свідчить про дієвість застосованого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дав належну оцінку усім доводам, викладеним в клопотанні та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419,422, 423 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 20:00 год. до 07:00 год. строком на 60 днів, тобто до 09 вересня 2025 року із покладенням відповідно до ч.5 ст.194 КПК України процесуальних обов`язків, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4