ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/596/25
Провадження № 1-кп/131/39/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

та потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань №2 в м.Іллінці Вінницької області кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2025 року за № 0000024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розкошівка Теплицького району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого 25.02.2025 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, систематично, протягом тривалого часу, вчиняє домашнє насильство у формі психологічного насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 за місцем її проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що виражається у словесних образах, погрозах фізичної розправи та приниженні, у зв`язку з чим ОСОБА_6 завдано психологічних страждань.

Так, 18.08.2024 року близько 18 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме, перебуваючи у стані сп`яніння, висловлювався в її адресу словами нецензурної лайки принижуючи честь та гідність.

Крім цього, 20.08.2024 року близько 18 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме, перебуваючи у стані сп`яніння, висловлювався в її адресу словами нецензурної лайки принижуючи честь та гідність та погрожував фізичною розправою.

За вчинення цих неправомірних дій постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.08.2024 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).

03.10.2024 року, згідно вироку Іллінецького районного суду Вінницької області, ОСОБА_4 за систематичне вчинення психологічного насильства щодо дружини ОСОБА_6 в період часу з 07.09.2023 року по 22.07.2024 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою неправомірну поведінку, вчергове вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , що призвело до її психологічних страждань.

Так, 16.12.2024 року близько 17 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме, перебуваючи у стані сп`яніння, висловлювався в її адресу словами нецензурної лайки принижуючи честь та гідність.

Неправомірні дії ОСОБА_4 , припинено працівниками поліції та за їх вчинення постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 08.01.2025 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).

Крім того, 04.02.2025 року близько 17 години ОСОБА_4 , за місцем проживання колишньої дружини, по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство стосовно ОСОБА_6 , а саме, перебуваючи у стані сп`яніння, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою принижуючи її честь та гідність, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю.

Неправомірні дії ОСОБА_4 припинено працівниками поліції та за їх вчинення постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.02.2025 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).

Однак, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел на систематичне вчинення психологічного насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , 22.02.2025 року близько 19 години 50 хвилин, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_6 , по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурною лайкою та приниженні її, через що ОСОБА_6 зазнала психологічних страждань та 01.03.2025 року звернулася до Відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № 585/25-21 від 18.03.2025 року у ОСОБА_6 наявні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості, що виникли внаслідок вчинення систематичного насильства в сім`ї.

Ситуація, що досліджується у справі є психотравмувальною для ОСОБА_6 ОСОБА_6 завдані моральні страждання.

ОСОБА_6 спричинені моральні страждання за умов ситуації вчинення відносно неї систематичного насильства в сім`ї її колишнім чоловіком.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя (дружини), з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає за можливе обмежитись допитом потерпілої та обвинуваченого, дослідженням характеризуючих даних, які долучені до матеріалів кримінального провадження, а також роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку. Потерпіла та обвинувачений проти цього не заперечили, пояснили, що їм зрозумілі положення ст. 349 КПК України. При цьому, суд виходить з того, що обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, визнає свою вину повністю, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про, що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечила щодо встановлених обставин справи. Вказала, що, незважаючи на притягнення ОСОБА_4 до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення відносно неї домашнього насильства, останній продовжує вчиняти відносно неї протиправні дії. Вона з дітьми змушена залишати житловий будинок та ночувати у своїх батьків, оскільки боїться за свою безпеку та безпеку дітей. Висловила припущення, що обвинувачений не дасть її спокою та продовжуватиме протиправну поведінку. Відмітила, що з часу направлення обвинувального акта до суду ОСОБА_4 не вчиняв відносно неї домашнє насильство.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Зокрема, вказав, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті час приходив до потерпілої ОСОБА_6 аби налагодити з нею відносини. Між ними виникали непорозуміння, конфлікти, сварки. Відмітив, що проходив програму для кривдників, передбачену Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Просив суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Таким чином, на підставі наведеного, з урахуванням визнавальних показань обвинуваченого, який не оспорював фактичних обставин справи, пояснень потерпілої, досліджених в судовому засіданні характеризуючих матеріалів кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя (дружини ОСОБА_6 ), з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, доведена і його дії кваліфіковані вірно за ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин.

ОСОБА_4 притягувався раніше до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку в лікаря-нарколога з 04.02.2025 року (діагноз: F10/1), на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину, щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв його розкриттю, що виразилося у послідовних показаннях щодо обставин та механізму вчинення домашнього насильства. Вказані обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання.

Враховуючи сукупність обставин, що пом`якшують покарання (визнання вини, щире каяття у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, активне сприяння його розкриттю), що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та відсутності таких, що обтяжують покарання, з урахуванням суспільної небезпеки скоєного злочину, відсутності тяжких наслідків, особи винного, який негативно характеризується за місцем проживання, та, будучи притягнутим до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно потерпілої, продовжує протиправну поведінку, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, позицію потерпілої, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що перевиховання й виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо без ізоляції від суспільства, а також не знаходить підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Таке покарання буде відповідати цілям, передбаченим ч. 2 ст. 50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинений злочин та є достатнім для виправлення засудженого, а також буде запобігати вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Разом з тим, суд враховує, що вироком Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/275/25 від 25 лютого 2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На дату розгляду справи покарання не відбуте, штраф не сплачено. Тому, ОСОБА_4 слід призначити покарання відповідно до вимог ч.1 ст.71, ст.72 КК України шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутого покарання за попереднім вироком, а, оскільки, основне покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, то його слід винувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов не заявлявся. Витрати у кримінальному провадженні №0000024 на залучення експертів для проведення судової психологічної експертизи становлять 12722,40грн., та підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 . Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.65,71,72,126-1 КК України, ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/275/25 від 25 лютого 2025 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00грн. /одна тисяча гривень/, та обмеження волі на строк 1 /один/ рік.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, призначене ОСОБА_4 за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/275/25 від 25 лютого 2025 року, - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку суду до виконання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у зв`язку із проведенням судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні №0000024 в сумі 12722,40грн. /дванадцять тисяч сімсот двадцять дві гривні сорок копійок/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_7