Справа № 132/1599/25
Провадження №1-кп/132/383/25
Вирок

Іменем України

29 травня 2025 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Калинівка в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 03.04.2025, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки села Красне Іванівського району Київської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 27 листопада 2024 року близько 15 години 00 хв, перебуваючи поблизу аптеки «Подорожник» по вулиці Незалежності у м. Калинівка, Хмільницького району Вінницької області, зустріла свою колишню свекруху ОСОБА_3 .

В подальшому, у цей же час та цьому ж місці, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла словесна суперечка, в ході якої у ОСОБА_2 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 , підійшовши до ОСОБА_3 кулаком правої руки нанесла один удар в область носа заподіявши останній тілесні ушкодження.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 80 від 01.05.2025, спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна спинки носа. Вищевказані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_3 виникли від травматичної дії (удару, співударяння) тупого (- их) твердого (- их) предмета (предметів) давністю утворення в межах доби до обстеження - 27.11.2024 р., належать до легкого тілесного ушкодження (згідно п.2.3.5. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.).

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ст. 302 КПК України.

До обвинувального акту додано також заяву ОСОБА_2 написану в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 про беззаперечне визнання винуватості, згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_3 у поданій письмовій заяві не заперечувала проти розгляду обвинувального акта відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 302 КПК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Частиною 3 ст. 381 КПК України передбачено, що спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України, тому вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Суд, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження у поданих заявах, беручи до уваги беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості в інкримінованому їй діянні, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, а її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_2 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_2 на досудовому слідстві не застосовувався.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також відсутність обставини, які обтяжують та пом`якшують її покарання.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства з обранням їй покарання у виді сплати штрафу в дохід держави, що буде співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Калинівський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ ОСОБА_1