Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2213/25

Номер провадження: 1-кс/511/794/25

05.07.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Арчепитівка Любашівського району Одеської області, громадянина України, працюючого заступником командира 1 взводу роти 3 БПОП ГУНП в Одеській області у званні старшого лейтенанта, з вищою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, -

Учасники розгляду клопотання:

прокурор ОСОБА_4

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обґрунтування клопотання сторони обвинувачення.

У ході досудового розслідування встановлено, що згідно розробленого злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа в месенджері «telegram», яка використовує канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ім`я користувача «( ОСОБА_7 )», через месенджер «telegram» мала підшукувати громадян України призовного віку, які мають бажання за грошові кошти незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, отримати від вказаних осіб грошову винагороду для подальшого розподілу між учасниками, надавати їм поради та вказівки, щодо прибуття у визначений час та визначене місце, для подальшої організації переправлення через державний кордон, а також забезпечувати зустріч вказаних осіб на території Придністровського регіону Республіки Молдова, після незаконного перетину кордону.

У свою чергу, згідно розробленого плану, ОСОБА_5 мав зустріти громадян України призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України та забезпечити їх транспортом для подальшого перевезення до визначеного місця переправлення через державний кордон України.

На виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка використовує канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ім`я користувача «( ОСОБА_7 )», діючи за попередньою змовою групою осіб, на початку червня 2025 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, через месенджер «telegram» підшукала громадян України призовного віку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які виявили бажання у викриті злочину, та ОСОБА_10 , який виявив бажання незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску.

Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка використовує канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ім`я користувача «( ОСОБА_7 )», діючи за попередньою змовою групою осіб, на виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, 4 липня 2025 року перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за допомогою застосунку «telegram» надала вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прибути на вулицю Кристаловського, 2б, м. Одеса, де їх мав очікувати ОСОБА_10 , підписаний в месенджері «telegram» як « ОСОБА_11 », з яким вони мали в подальшому здійснювати незаконний перетин кордону.

Прибувши на зазначене місце та зустрівши ОСОБА_10 вони стали очікувати подальших вказівок від « ОСОБА_12 », ім`я ( ОСОБА_7 ).

Через деякий час в месенджері «telegram» ОСОБА_10 від « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_7 ) надійшла вказівка виходити на вулицю, де їх бути чекати автомобіль «Toyota Prius» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , сірого кольору під керуванням ОСОБА_5 , який їх на виконання вказівок « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_7 ) повинен був за грошову винагороду доставити до місця незаконного перетину кордону, а саме: до лінії державного кордону України з Придністровським регіоном Республіки Молдова поблизу міста Кодима Подільського району Одеської області.

Цього ж дня біля 11:21 в місті Одеса, вулиця Кристаловського, 2б, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сіли в автомобіль «Toyota Prius» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , сірого кольору під керуванням ОСОБА_5 та вирушили в напрямку місця перетину кордону, до міста Кодими Подільського району Одеської області.

Під час руху по автодорозі М-05 «Одеса-Київ» ОСОБА_5 пояснив як і яким чином вони будуть рухатися до кордону та перетнуть його, а саме: минаючи поліцейські та прикордонні блок-пости доїдуть до Подільського району Одеської області, де поблизу міста Кодима в лісосмузі неподалік державного кордону він їх залишить, щоб вони у пішому порядку перетнули кордон поза межами пропуску.

Під час руху ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 10 тисяч гривень за сприяння у їх доставці на своєму автомобілі «Toyota Prius» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , сірого кольору, до місця незаконного перетину кордону на території Подільського району Одеської області.

Під час руху до державного кордону на під`ізді до міста Кодима Подільського району Одеської області незаконна діяльність ОСОБА_5 , який перевозив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 була припинена працівниками Державної прикордонної служби України та Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

З метою запобігання встановлених у ході досудового розслідування ризикам та виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, сторона обвинувачення вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 330 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

Прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного та підозрюваний просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000418 від 2 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

1. Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи статті 8, 9 КПК України, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 наразі підтверджується фактичними даними, які містяться у долучених до клопотання документах, а саме: заявою ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; показаннями свідка ОСОБА_14 ; протоколом обшуку від 04.07.2025 в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 10 тисяч гривень, які були ідентифіковані та використані для контролю за вчиненням злочину; протоколами огляду мобільних телефонів, вилучених у ОСОБА_5 ; постановами про визнання речовими доказами; іншими матеріалами в сукупності.

2. Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо заявленого ризику про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає, що існування зазначеного ризику обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 332 КК України є тяжким, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

При цьому, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частина 1, 2 статті 23, статті 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

У зв`язку з чим, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Оцінюючи наявність ризиків щодо перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його обізнаність з формами і методами роботи правоохоронних органів України, можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, а тому на даній стадії досудового розслідування зазначені ризики існують.

3. Вирішення питання щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, слідчий суддя враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вказаний розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буте завідомо непомірним для нього, оскільки ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на необхідності встановлення розміру застави, який не є надмірним і враховує індивідуальні обставини обвинуваченого. Зокрема, у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ підкреслив, що розмір застави повинен визначатися з урахуванням особистості підсудного, його майнового стану та стосунків з поручителями. Мета застави полягає в забезпеченні явки обвинуваченого до суду, тому вона не повинна бути надмірною та має відповідати фінансовим можливостям особи.

У справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ встановив, що національні суди не врахували фінансовий стан заявниці при визначенні розміру застави, що призвело до її надмірності. Суд зазначив, що тяжкість обвинувачень не може бути єдиним фактором для обґрунтування розміру застави; необхідно також оцінювати фінансові можливості обвинуваченого.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, з моменту затримання, тобто з 4 липня 2025 року по 1 вересня 2025 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 484 480 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з міста Одеса без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

-заборонити спілкуватися зі свідками кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України 4 вересня 2025 року (включно).

В іншій частині відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1