Справа № 159/5124/25
Провадження № 1-кс/159/1592/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

31 липня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000957 від 25.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000957 від 25.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, просять клопотання розглядати у їх відсутності.

Власники майна в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що згідно клопотання слідчого 25.07.2025 близько 15:40 год ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом автодорогою поблизу буд. №146А по вулиці Гвардійська в м. Ковель, всупереч вимогам п.п. 2.3. б), п. 2.9 а), 30.1, 10.9 ПДР України, не звернувся за допомогою до інших осіб, проявив безпечність та неуважність, перед початку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не впевнився, що позаду транспортного засобу відсутні учасники дорожнього руху, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , після чого покинув місце пригоди. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження із якими госпіталізований до реанімаційного відділення КНП «Ковельське МТМО».

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесені до ЄРДР № 0000941 від 25.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

25.07.2025 під час проведення проведення огляду місця події вилучено: автомобіль марки "АУДІ", сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; кросівки чорного кольору з білою підошвою; підкрилок автомобіля "АУДІ", номерний знак НОМЕР_1 ; ніж з чорною рукояткою та написом «BROWNING»; дерев`яну биту; телефон марки «Xiaomi Redmi 10 Рrо» чорного кольору; чорну футболку; бежеві шорти з емблемою «БМВ»; коричневі босоніжки.

Постановою слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 26.07.2025 вилучені речі визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Доводячи підстави поданого клопотання слідчий вказував про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені речі є речовими доказами, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

Додатками клопотання підтверджується, що вилучені речі є речовими доказами, отже мають значення для забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для його володільця, виходячи і з розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на вказане майно завданням кримінального провадження, приймаючи до уваги, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно має значення для забезпечення кримінального провадження, що відповідно до частини 2 ст. 170 є правовими підставами для накладення на нього арешту, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що тимчасове обмеження власника майна, на яке слідчий просить накласти арешт, є обґрунтованим і такий ступінь втручання у його права та свободи, виправдовуюся потребами досудового розслідування, а тому клопотання суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення заборони на користування мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 10 Рrо» чорного кольору, оскільки він не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містить на собі його сліди, а тому потреба в подальшому перебуванні телефону під повним контролем органу досудового розслідування відсутня.

За таких обставин клопотання про арешт майна підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на:

- автомобіль марки "АУДІ", сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , підкрилок автомобіля "АУДІ", номерний знак НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- кросівки чорного кольору з білою підошвою, які належать ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- ніж з чорною рукояткою та написом «BROWNING»; дерев`яну биту; чорну футболку; бежеві шорти з емблемою «БМВ»; коричневі босоніжки, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатися, користуватися арештованим майном окрім сторони кримінального провадження під час проведення слідчих (розшукових) дій.

Накласти арешт на майно, а саме: телефон марки «Xiaomi Redmi 10 Рrо» чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заборонивши його відчуження та розпорядження, залишивши право користування за ОСОБА_8 .

Зобов`язати ОСОБА_5 надати телефон марки «Xiaomi Redmi 10 Рrо» чорного кольору на першу вимогу дізнавача, слідчого, прокурора для проведення відповідних слідчих дій.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1