справа № 563/754/25
провадження № 1-кс/563/134/25
У Х В А Л А

09 травня 2025 року м. Корець

Слідчий суддя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення перехресного допиту у межах кримінального провадження № 0001002 від 18.02.2025,

встановив:

У провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення перехресного допиту у кримінальному провадженні 0001002 від 18.02.2025.

Скарга обгрунтована тим, що 23 квітня 2025 року він, як потерпілий у кримінальному провадженні № 0001002 подав до слідчого СВ ВП № 7 клопотання про проведення перехресного допиту між ним та іншими фігурантами справи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Метою клопотання було з`ясування численних суперечностей у показах.

Постановою слідчого від 27.04.2025 у задоволенні клопотання заявленого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001002 від 18.02.2025 відмовлено.

Вказану постанову скаржник вважає невмотивованою та необґрунтованою. Іншої можливості перевірити достовірність їхніх показань, ніж шляхом проведення перехресного допиту на стадії досудового розслідування немає. Крім того, порушення права на перехресний допит зумовлює визнання показань таких свідків недопустимими доказами, отриманими внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

На думку заявника слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Враховуючи наведене, скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ ВП №7 РРУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 27.04.2025 про відмову в задоволенні клопотання про проведення перехресного допиту в кримінальному провадженні № 0001002 від 18.02.2025 та зобов`язати слідчого СВ ВП №7 РРУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , яка здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001002, забезпечити проведення перехресного допиту між ОСОБА_3 та особами, які дали суперечлив показання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Скаржник в судовому засіданні скаргу просив задовольнити з підстав наведених у самій скарзі.

Слідчий СВ ВП №7 РРУП ГУНП в Рівненській області у судове засідання не з`явилася, на вимогу ухвали суду матеріалів кримінального провадження та жодних письмових заяв з приводу неявки до суду не надала. Слідчий суддя зауважує, що у минуле засідання 07.05.2025 слідчий також не з`явилася, подавши клопотання про відкладення розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слідчий суддя відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 3 ст.93 КПК України передбачено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів, серед іншого, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до вимог ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Обставини, наведені слідчим у постанові, як підстава для відмови у задоволенні клопотання мали б бути підтверджені матеріалами кримінального провадження, однак звертаю увагу на те, що слідчий у судове засідання не з`явилася та таких матеріалів не надала.

Слідчий суддя позбавлений можливості перевірити наявність обставин, встановлених під час досудового розслідування, оскільки матеріали кримінального провадження на вимогу слідчого судді надані не були.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з твердженням особи, яка подала скаргу, про формальне відношення слідчого до перевірки доводів, зазначених в клопотанні та не прийняття усіх передбачених законом заходів для проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про відмову у задоволенні клопотання слідчим належним чином не мотивована, не містить змісту встановлених фактичних обставин. Фактично відмова у задоволенні клопотання у формі постанови зведена до формального дублювання показів допитаних свідків, без аналізу їх взаємозв`язку з іншими показами, зокрема з показаннями потерпілого. Здійснити аналіз таких обставин слідчий суддя позбавлений з огляду на причину зазначену вище.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим не застосовано всіх заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, в тому числі стосовно розгляду ініційованого клопотання потерпілого ОСОБА_3 , тому вважаю за необхідне скасувати вищезазначену постанову слідчого.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.

При цьому, у відповідності до ст.36, ст.39 КПК України вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій мають право надавати прокурор чи керівник органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У постанові від 14.02.2023 у справі №405/680/22 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого стаття 307 КПК Укрїани не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування..

Отже, оскільки до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення, які полягають у зобов`язанні слідчого вчинити певну дію, скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 303 - 305 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП №7 Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області від 27 кітня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 від 18.02.20252 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України, в частині відмови у задоволенні клопотання.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 11:15 годині 12 травня 2025 року.

Слідчий суддя