Справа № 524/9425/25
Провадження № 1-кс/524/1763/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 року м. Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000525 від 23.07.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

УСТАНОВИВ:

24.07.2025 прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000525 від 23.07.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 23.07.2025 до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшло повідомлення з лінії "102", що 23.07.2025 о 02:57 у м. Кременчуці на вул. Миру поблизу буд. 27 працівниками патрульної поліції під час перевірки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений поліетиленовий пакет на застібці з кристалічною речовиною білого кольору схожа на психотропну речовину.

23.07.2025 під час огляду місця події за зазначеною адресою у ОСОБА_4 виявлений та вилучений поліетиленовий пакет на застібці з кристалічною речовиною білого кольору схожою на психотропну речовину та мобільний телефон Redmi Note 11 Pro IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

23.07.2025 за вказаним фактом СД Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

24.07.2025 старшим дізнавачем СД Кременчуцького районного управління ГУНП в Полтавській області мобільний телефон Redmi Note 11 Pro IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000525.

Зазначений пристрій зв`язку міг використовуватися для придбання заборонених, обмежено заборонених у цивільному обігу психотропних речовин. З дозволу власника ОСОБА_4 оглянутий зазначений мобільний телефон із виявленням у месенджері "Telegram" канал "Cyber 247 CC" з інформацією про придбання заборонених, обмежено заборонених у цивільному обігу речовин.

У судове засідання не з`явився прокурор та володілець вилученого майна, повідомлені про дату, час, місце розгляду клопотання.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КАС України).

Дослідивши клопотання із доданими матеріалами, враховуючи відсутність відомостей про закінчення досудового розслідування та документів, що стверджували б, що слідчий раніше звертався із таким клопотання до слідчого судді, дійшов висновку про наступне.

Так, з матеріалів клопотання слідує, що Кременчуцьким РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, визначені дізнавачі, який здійснюють досудове розслідування та прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво.

Постановою дізнавача СД Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області виявлене та вилучене майно визнане речовими доказами по справі.

У рамках цього провадження ініційоване питання накладення арешту на зазначене майно, вказуючи, що вилучені речі є речовими доказами, можуть бути використані як докази у кримінальному проваджені, з якими необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій. З метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також схоронності вилучених речей, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно, оскільки прокурор, слідчий не забезпечить схоронності речового доказу.

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, застосування якого не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

На речові докази може бути накладений арешт у порядку, визначеному ст. ст. 170-174 КПК України (ст. 100 КПК України). Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/ або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст. 170 КПК України).

Після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів (ст. ст. 214, 223 КПК України).

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України (ст. 173 КПК України).

Із наданих суду матеріалів слідує наявність достатніх підстав вважати, що майно вказане у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому матеріали клопотання свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину.

Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника/ володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування фактів, що слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником/ володільцем майна до суду не надано та слідчим суддею не встановлено.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 115, 132, 170 173, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000525 від 23.07.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Накласти арешт на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: мобільний телефон "Redmi Note 11 Pro" IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , телефон НОМЕР_3 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешта майна у встановленому КПК України порядку.

Після проведення експертного дослідження з мобільним телефоном "Redmi Note 11 Pro" IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , визначити місцем зберігання майна камеру речових доказів Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області (м. Кременчук, вул. 29 Вересня, 6).

Виконання ухвали доручити сектору дізнання Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області.

Ухвала про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію з підстав, передбачених ч. 4 ст. 132 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором та може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1