ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/99/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі:

прокурора : ОСОБА_6

володільця майна : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001017 за апеляційною скаргою прокурора Олешківської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.08.2025 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.08.2025 року частково задоволено клопотання слідчого, накладено арешт на деревину породи сосна.

Відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на двоколісний, залізний причеп без номерних знаків та інших ідентифікуючих ознак, вилучений під час проведення огляду місця події від 24.07.2025

Постановлено, повернути власнику майна ОСОБА_7 , двоколісний, залізний причеп без номерних знаків та інших ідентифікуючих ознак.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 06.08.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, вилучене у кримінальному проваджені № 0001017 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і необґрунтованістю судового рішення. Постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити, накласти арешт на транспортний засіб двоколісний, залізний причеп без номерних знаків та інших ідентифікуючих ознак, який проведеним оглядом було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Херсонській області за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе 5, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, із забороною в користуванні, розпорядженні та відчуженні такого майна.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчий суддя при розгляді клопотання та ухваленні рішення допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та дійшов помилкового висновку , а постановлена ухвала є незаконною та необґрунтованою.

З посиланням на п.1,3 ч. 2 ст. 167 КПК вказує, що вилучене в ході огляду місця події майно, має значення для кримінального провадження та містить відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів.

Вилучений в ході огляду місця події 24.07.2025 року причіп з деревиною породи сосна в ньому є знаряддям вчинення кримінального правопорушення у розумінні положень кримінального процесуального закону, оскільки використовувався для незаконного перевезення порубаної деревини.

На час розгляду клопотання слідчі дії з вказаним транспортним засобом ще не завершено і в разі не накладення арешту існує ризик його відчуження, пошкодження або втрати доказового значення.

З матеріалів клопотання вбачається, що транспортний засіб використовувався для переміщення предметів, пов`язаних з кримінальним правопорушенням, знаходився на місці вчинення злочину, може містити на собі сліди злочину, зокрема сліди речовин, біологічних матеріалів та цифрові сліди і підлягає огляду та експертному дослідженню, у зв`язку з чим необхідно забезпечити його збереження.

Враховуючи обставини можливого вчинення злочину, який розслідується у цьому кримінальному провадженні, існує сукупність розумних підозр вважати, що вилучений причіп використовувався для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, зберігає на собі сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Є достатньо підстав вважати, що вилучений причіп, який містить ознаки знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, підлягатиме у подальшому спеціальній конфіскації у порядку ст. 96-1 КК.

Тому є всі передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту зазначеного майна з метою забезпечення його схоронності , запобігання можливості його зникнення до прийняття законного процесуального рішення у даному кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, що надійшли із суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви суду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів враховує наступне.

Апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема із протоколу огляду місця події від 24.07.2025 року в ході проведення огляду місця події в період часу з 16:03 год. до 18:46 год. на відкритій ділянці місцевості ( вказані географічні координати) яка розташована біля с. Мирошниківка Херсонського району на узбіччі дороги розміщено причіп залізний синього кольору , двоколісний, який наповнений деревиною породи сосна різного розміру та діаметру. Причіп приєднано до автомобіля ВАЗ з д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є учасник огляду ОСОБА_9 автомобіль з причепом та дровами вилучено та поміщено на штрафмайданчик. Із протоколу огляду місця події також вбачається, що при проведенні цієї слідчої дії був присутній як ОСОБА_7 так і ОСОБА_9

24.07.2025 року до ЄРДР були внесені відомості за № 0001017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 246 КК України.

Постановою слідчого від 24.07.2025 року майно, яке було вилучене в ході огляду місця події від 24.07.2025 року визнано речовими доказами .

Слідчим 25.07. 2025 року подано до суду клопотання про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведеного огляду місця події 24.07.2025 року , а саме: транспортний засіб- двоколісний, залізний причіп без номерних знаків та інших ідентифікуючих ознак з деревиною породи сосна в ньому з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації та залишити в розпорядженні органу досудового розслідування на час проведення досудового розслідування та в розпорядженні суду на час судового розгляду.

Ухвалою слідчого судді від 06.08.2025 року клопотання слідчого було задоволено частково, накладено арешт на деревину породи сосна.

Відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчому у задоволенні клопотання про накладання арешту на майно: двоколісний, залізний причеп без номерних знаків та інших ідентифікуючих ознак, вилучений під час проведення огляду місця події від 24.07.2025 та повернуто власнику майна ОСОБА_7 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту на причіп слідчий суддя виходив із того, що слідчим та прокурором не було обґрунтовано необхідність накладення арешту на вказане майно відповідно до приписів ст. 170 КПК, клопотання не містить обґрунтування яке значення має для кримінального провадження як речовий доказ зазначений причіп. Слідчий суддя дійшов висновку, що причіп не є ні знаряддям ні предметом кримінального правопорушення, а також матеріальним об`єктом, який зберіг на собі його сліди та не погодився із посиланням слідчого про те, що вилучений транспортний засіб може бути об`єктом спеціальної конфіскації.

Проте у повній мірі погодитися з таким висновком не можна

В апеляційній скарзі прокурора не оспорюються висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на вилучену деревину породи сосна.

Разом із тим, прокурор оскаржує ухвалу слідчого судді про відмову у накладенні арешту на причіп, в якому перебувала на час огляду місця події деревина .

Приписами ч. 2 ст. 173 КПК визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч. 3 ст. 170 КПК, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатніх фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Колегія суддів вважає , що у цьому кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, що вилучений в ході огляду місця події причіп з деревиною породи сосна на які слідчий просив накласти арешт, мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки, вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Висновки слідчого судді про недоведеність передбачених ч.1ст. 170 КПК підстав не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 246 КК України, кримінальна відповідальність передбачена за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Враховуючи наведене, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину, чи знаряддям або засобом його вчинення і ці обставини встановлюються під час проведення досудового розслідування.

З клопотання слідчого видно , що метою накладення арешту на зазначене у клопотанні майно є збереження речових доказів і забезпечення можливої спеціальної конфіскації.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя не врахував положення ст. 167,168,170-173 КПК України у їх системному взаємозв`язку та передчасно, на стадії розгляду клопотання про накладення арешту на майно, фактично вдався до встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що відповідно до ст. 91 КПК підлягають доказуванню та оцінки доказів з точки зору їх допустимості та достовірності, та обставин, які підлягають встановленню під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації , тобто вдався до вирішення тих питань, що вирішується на стадії судового розгляду.

Натомість при розгляді клопотання слідчий суддя має керуватися приписами ст. 173 КПК та положеннями ст. 131 КПК.

Колегія суддів з наведених вище підстав не має процесуальних підстав надавати оцінку доданим до клопотання прокурора доказам з точки зору їх допустимості та достовірності та вирішувати питання, передбачені ст. 368 КПК України, та ст. 84, 86 КПК України.

Під час здійснення досудового розслідування проводиться перевірка та повне і об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального провадження, зокрема і достатність доказів на повідомлення про підозру, визначається остаточна кваліфікація дій особи, відповідно і необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження на цій стадії досудового розслідування містять достатні відомості, які вказують на те, що вилучений в ході огляду місця події причіп з деревиною породи сосна , на які прокурор просив накласти арешт, мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки, вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, а також забезпечення спеціальної конфіскації наявні підстави для накладення арешту на причіп та деревину породи сосна, про що просив прокурор у клопотанні та апеляційній скарзі. Накладення арешту на це майно є необхідним оскільки існує ризик його знищення, відчуження що в свою чергу призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні. Разом із тим, колегія суддів вважає, що арешт на деревину породи сосна слід накласти шляхом заборони розпорядження , відчуження та користування, а на причіп шляхом заборони власнику ( володільцю) відчуження та розпорядження.

Колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.

Такий спосіб обмеження буде розумним і співмірним обмеженням права власності та забезпечить виконання завдань кримінального провадження є найменш обтяжливим способом арешту майна і не обмежить інтересів третіх осіб.

Колегія суддів зважає на те, що прокурором у клопотанні та в апеляційній скарзі не наведено обґрунтування необхідності позбавлення законного володільця (власника ) причепу правом користування ним, враховує пояснення ОСОБА_7 про те, що причіп було передано йому на відповідальне зберігання слідчим та вважає, що накладення арешту на причіп з позбавленням права користування таким, буде неспівмірним заходом обмеження права володільця (власника) та не відповідатиме завданню кримінального провадження, враховуючи обставини кримінального провадження, встановлені на даній стадії досудового розслідування.

Колегія суддів звертає увагу, що цей захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування.

Власник ( володілець ) майна має право звернутися до слідчого судді у порядку ст. 174 КПК України із заявою про зняття арешту на майно та доводити, що арешт накладено необґрунтовано з наданням додаткових доказів на підтвердження цих обставин чи доводити, що відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу.

Зважаючи на те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову, а скасування ухвали в певній її частині нормами КПК не передбачено, колегія суддів дійшла висновку , що ухвала слідчого судді від 06.08. 2025 року підлягає скасуванню з підстав передбачених п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України з постановленням нової ухвали по суті клопотання слідчого .

Апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст.170-173, ст.404, 407,409,422, ч. 2 ст.376 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.08.2025 року .

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною права на відчуження, розпорядження, користування на вилучену 24.07.2025 року під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: Херсонська область, Херсонський район, біля с. Мірошниківка деревину породи сосна та накласти арешт із забороною права на відчуження, розпорядження на двоколісний, залізний причіп без номерних знаків та інших ідентифікуючих ознак, вилучений 24.07.2025 року в ході огляду зазначеного місця події у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 246 КК України

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4