Справа № 457/818/25
провадження №1-кс/457/316/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

22 липня 2025 року м. Трускавець

Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Трускавецького відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшої слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув клопотання слідчої СВ ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Трускавецького відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уроженця села Уличне, Дрогобицького району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, у кримінальному провадженні №0000044 від 15.05.2025 та яке надійшло до суду 22.07.2025 року.

Перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження, в межах якого було подано дане клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000044 від 15.05.2025 відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання прибув самостійно.

Підозрюваний ОСОБА_5 отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується розпискою ОСОБА_5 від 21.07.2025, яка знаходиться в матеріалах клопотання.

Клопотання слідчої мотивовано тим, що 14 травня 2025 року приблизно о 20 годині 00 хвилин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 в цей же час, перебуваючи у вищевказаному житловому будинку, переслідуючи мотив, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх злочинних дій, які порушують недоторканість і безпеку іншої особи, посягають на її здоров`я, а також передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшовши до ОСОБА_7 та діючи умисно кулаком правої руки наніс не менше трьох ударів в ділянку голови останнього, а саме: один удар в ділянку лівого вуха та два удари в ділянку лівого ока, в результаті чого, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: двох синців під лівим вухом та навколо лівого ока, тупої травми ока та навколо очної ділянки у вигляді рваної рани лівого ока з пролапсом або втратою внутрішньої тканини, контузії важкого ступеня, масивного субкон`юктивального розриву склери з випадінням оболонки лівого ока, тотальної гіфеми лівого ока, тотального гемофтальму лівого ока із переломом передньої та латеральної стінки лівої верхньощелепної пазухи зі зміщенням та перелому латеральної стінки лівої орбіти без зміщення уламків, що викликало практичну сліпоту лівого ока, що є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою стійкої втрати працездатності не менше ніж на одну третину.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 21.05.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.05.2025; висновком експерта №390 від 16.07.2025, а також іншими доказами, отриманими під час досудового розслідування в їх сукупності та взаємозв`язку.

Також, під час допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.

Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series А, №182).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Необхідність застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обумовлена ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України які на даний час існують, зокрема:

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Вказаний ризик обумовлений тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено єдиний вид покарання, виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім того, ОСОБА_5 не одружений, суспільно корисною діяльністю не займається, на даний час ніде не працевлаштований, немає на утриманні неповнолітніх дітей чи не працездатних осіб, тобто вістуні міцні соціальні зв`язки. Вказане може спонукати останнього переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності за вчинений тяжкий злочин.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У справі «Ілійков проти Болгарії», заява № 33977/96 від 26.07.2001, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 177 КПК підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомі контактні дані потерпілого у даному кримінальному провадженні, показання яких мають суттєве значення у розслідувані кримінального провадження, та він може незаконно впливати на них з метою дачі останніми неправдивих показів.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу судового рішення.

Разом з цим, відповідно до рекомендацій Верховного суду у листі № 1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02.03.2022.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст. 2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та слідчої, які підтримали клопотання, підозрюваного та його захисника, які просили відмовити в задоволенні клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України. Санкція ч.1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчою було зазначено ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що ОСОБА_5 під страхом покарання може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурором та слідчою було доведено та представлено належні та допустимі докази наявності таких ризиків у діях ОСОБА_5 .

На думку слідчого судді має місце наявність ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі від п"яти до восьми років та під страхом ризику настання покарання ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомі контактні дані потерпілого у даному кримінальному провадженні, показання якого має суттєве значення у розслідувані кримінального провадження, та він може незаконно впливати на нього з метою дачі останнім неправдивих показів.

З врахуванням доказів здобутих в даному судовому засіданні, слідчий суддя вбачає підстави для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При вивченні особи підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя приймає до уваги тяжкість кримінального правопорушення, його особу, зокрема те, що він раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , то на думку слідчого судді дані обставини, з врахуванням доведення в суді існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде дієвим та ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-177, 181, 193-194, 205 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

- не залишати цілодобово місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.

Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Виконання ухвали та контроль за її виконанням покласти на Дрогобицький РВП ГУ НП у Львівській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що порушення домашнього арешту є підставою для застосування більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали виготовлено 24.07.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1