ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000062 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільча Вовчанського району Харківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, тимчасово непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 травня 2025 року -,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 травня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із наданням логістичних послуг з перевезення громадян у прикордонних районах та прикордонних зонах України строком на 3 (три) роки.

Провадження № 11-кп/822/243/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 332 КК України Доповідач: ОСОБА_9

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу, залишено у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його затримання, а саме з 08 березня 2024 року.

Вирішено долю речових доказів, розподіл процесуальних витрат та скасовано заходи забезпечення кримінального провадження.

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, термін дії якого неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділені у окреме провадження, організували спробу незаконного переправлення 34 осіб через державний кордон України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску, за наступних обставин.

З метою реалізації умислу, направленого на незаконне переправлення 34 осіб через державний кордон України, ОСОБА_7 , з кінця листопада 2023 року по 08.03.2024, вступив у попередню злочинну змову з невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділені у окреме провадження, які діяли з єдиною метою - організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з прямим умислом, здійснювали пошук осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, надавали транспортні та інші засоби для доставки осіб до ділянки державного кордону України, а також здійснювали безпосереднє доставлення до кордону цих осіб, та проводили їх інструктаж щодо порядку подальших дій при незаконному переправленні через державний кордон України.

З цією ж метою, ОСОБА_7 за попередньою змовою із іншими невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділені у окреме провадження, розробили план незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України до республіки Румунії поза межами діючих пунктів пропуску, зокрема підшукали 34 громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканця АДРЕСА_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця АДРЕСА_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканця м. Глухів, Сумської області, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 мешканця АДРЕСА_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , мешканця АДРЕСА_10 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , мешканця АДРЕСА_11 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_12 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , мешканця АДРЕСА_13 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , мешканця АДРЕСА_14 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , мешканця АДРЕСА_15 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , мешканця АДРЕСА_16 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , мешканця АДРЕСА_17 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , мешканця АДРЕСА_18 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , мешканця АДРЕСА_19 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , мешканця АДРЕСА_20 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , мешканця АДРЕСА_21 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , мешканця АДРЕСА_22 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , мешканця АДРЕСА_23 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , мешканця АДРЕСА_24 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , мешканця АДРЕСА_25 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , мешканця АДРЕСА_26 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , мешканця АДРЕСА_27 , ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , мешканця АДРЕСА_28 , ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , мешканця АДРЕСА_29 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , АДРЕСА_30 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , мешканця АДРЕСА_31 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , мешканця АДРЕСА_32 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , мешканця АДРЕСА_12 , ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , мешканця АДРЕСА_33 та ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканця АДРЕСА_34 , з якими невстановлені особи, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, обумовили суму грошових коштів за незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску, а також порядок їх передачі, про що не повідомляли обвинуваченого ОСОБА_7 .

Надалі, 08.03.2024 року вказані вище 34 особи, які бажали незаконно перетнути державний кордон України до Румунії виконуючи вказівки невстановлених осіб, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_7 , прибули до обумовленого місця їх збору, а саме до провулку Складського, 5 біля готелю «Форсаж 5», у м. Чернівці та відповідно до тих же вказівок самостійно відчиняли багажне відділення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» модель «Sprinter», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який їх там очікував та сідали до його багажного відділення, яке не було облаштовано місцями для сидіння пасажирів.

Після чого, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділені у окреме провадження, діючи відповідно до розробленого плану та відведеної йому ролі, використовуючи автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель «Sprinter», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 дочекавшись, коли всі 34 особи, які бажали незаконно перетнути державний кордон України до Румунії сядуть до вказаного транспортного засобу, вирушив в бік державного кордону України, а саме в напрямку с. Стерче Чернівецького району Чернівецької області, на території контрольованого прикордонного району, де були зупинені службовими особами ДПС України.

В подальшому, 08.03.2024 о 10 год. 33 хв. на спецлінію «102» ГУНП в Чернівецькій області надійшло повідомлення від працівника ГОРВ НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України про те, що групою НОМЕР_3 прикордонного загону в напрямку 843 прикордонного знаку, на відстані приблизно 3000 метрів від державного кордону України, а саме в межах села Стерче Чернівецького району Чернівецької області зупинено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в салоні якого перебували 34 особи чоловічої статі, які бажали незаконно перетнути державний кордон України та Румунії.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 було пред`явлене обвинувачення за ч. 3 ст. 332 КК України у незаконному переправленні осіб через державний кордон України; організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та керівництво такими діями, за кваліфікуючими ознаками: вчиненому щодо кількох осіб; за попередньою змовою групою осіб; з корисливих мотивів.

Розглянувши дану справу, безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі, суд прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 332 КК України не знайшло свого підтвердження та перекваліфікував його дії на ч. 2 ст. 332 КК України, виключивши із обвинувачення кваліфікуючу ознаку-вчинення злочину із корисливих мотивів.

Як зазначено у вироку та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_7 частково визнав винуватість за ч. 2 ст.332 КК України.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи правової кваліфікації своїх дій, просить змінити вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 травня 2025 року в частині призначеного покарання, а саме: призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, або скоротити строк реального позбавлення волі до мінімального, а також застосувати положення статті 75 КК України та врахувати час перебування під вартою з 08 березня 2024 року.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що вирок суду першої інстанції є надмірно суворим та таким, що не відповідає принципам справедливості та пропорційності покарання.

Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні вироку не врахував, що ступінь його - ОСОБА_7 вини є знезначна, оскільки він виконував виключно транспортну функцію, не здійснюючи організаційних дій. Його дії не спричинили реальних негативних наслідків для державної безпеки, оскільки перетин державного кордону був своєчасно попереджений.

Крім того, суд не надав належного обґрунтування необхідності призначення саме реального покарання у виді позбавлення волі, незважаючи на повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, а також відсутність судимостей у минулому.

Також при призначенні покарання суд не врахував обставини, що пом`якшують покарання, зокрема: складне сімейне становище - наявність хворої бабусі на утриманні, тяжкі наслідки війни - зруйноване житло, його молодий вік та відсутність соціальної небезпеки.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заявляв клопотання про участь в апеляційному розгляді, у зв`язку з чим, з урахуванням відсутності апеляційних вимог про погіршення становища обвинуваченого, відповідно до приписів ч. 4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснювався без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану обвинуваченим апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_5 , яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку та правильність кваліфікації їх дій, жодним з учасників провадження не оспорюються, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, колегією суддів не переглядаються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо законності призначеного останньому покарання судом першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судова колегія вважає, що таких вимог районний суд у повній мірі дотримався.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції у повній мірі врахував ступінь тяжкості, обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, вказав на готовність нести кримінальну відповідальність, внаслідок вчиненого злочину тяжких наслідків не настало, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, психічними розладами не страждає, позитивну характеристику за місцем проживання, на утриманні перебуває непрацездатна хвора бабуся-пенсіонерка, роль обвинуваченого у вчиненні злочину групою осіб, а також те, що його незаконними діями був викликаний значний суспільний резонанс у державі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд встановив щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, повне визнання вини, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та інших обставин, а саме те, що внаслідок ракетного обстрілу частково було знищено його житло.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд першої інстанції належним чином врахував, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції правильно враховано всі обставини, з якими закон про кримінальну відповідальність пов`язує призначення покарання.

Доводи обвинуваченого про призначення надто суворого покарання є необґрунтованими.

Враховуючи наведені вище обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд правильно дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 положення ст. 69 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого щодо можливості застосування до нього положень статті 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, колегія суддів бере до уваги тяжкість вчиненого злочину, його підвищену суспільну небезпечність, значну кількість осіб, яких обвинувачений мав намір переправити через державний кордон України, а також обставини вчинення злочину, а тому підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Питання звільнення особи від відбування призначеного покарання є дискреційними повноваженнями суду.

В даному випадку застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням не відповідатиме принципу законності, не буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону під час розгляду справи та постановлення вироку суду колегією суддів не встановлено, а тому постановлений по справі вирок відносно ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни за результатами апеляційного розгляду не має.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 травня 2025 року, у кримінальному провадженні № 0000062 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий, суддя [підпис] ОСОБА_9

Судді: [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3