ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 19 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 звернувся до дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області в кримінальному провадженні з клопотанням, в якому просив повідомити в задоволенні якого клопотання йому відмовлено для оскарження постанови до слідчого судді, тобто, вказане клопотання не містить вимог про здійснення процесуальних дій, а спрямоване на отримання певної інформації, а тому відповідно до ст.303 КПК України не є предметом оскарження наведена скаржником бездіяльність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 19 травня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану ним скаргу та скасувати постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя безпідставно відмовив у відкритті провадження за поданою ним скаргою та не врахував те, що: в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2019 року за №0002261, досудове розслідування здійснюється тривалий час, неналежним чином та з обмеженням його прав як потерпілого, слідчим не розглядались подані ним клопотання щодо проведення слідчих дій, не виносились постанови про задоволення, часткове задоволення або відмову в задоволенні клопотань; 24 квітня 2025 року він звернувся до дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області з клопотанням, у якому просив повідомити в задоволенні якого клопотання йому було відмовлено, для можливості оскарження постанови до слідчого судді, але вказане клопотання залишилось без розгляду, а, отже, дізнавачем, який здійнює досудове розслідування допущено бездіяльність.

Прокурор і ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату, час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились і направили клопотання, в яких: просили здійснювати розгляд апеляційної скарги за їх відсутності; ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу; прокурор ОСОБА_7 виклала позицію про залишення апеляційної скарги ОСОБА_6 без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом приписів ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження в разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Частиною ж 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст.314-316 КПК України.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Тобто з наведених вище положень КПК України вбачається обов`язок прокурора, слідчого, дізнавача розглянути клопотання осіб, зазначених у ст.220 КПК України, про виконання саме процесуальних дій.

Так, процесуальні дії - це дії спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

При цьому, кримінальними процесуальними діями є дії, врегульовані нормами кримінально-процесуального права, що провадяться в межах чинності кримінального процесуального закону, визначеної законом компетенції та в часових межах кримінального процесу, результати яких мають самостійне юридичне значення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 подав до дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області клопотання від 24 квітня 2025 року, в якому зазначив про те, що отримав постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання від 08 квітня 2025 року й просив повідомити в задоволенні якого клопотання йому було відмовлено (а.п.4).

Затим ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава зі скаргою, за змістом якої оскаржував бездіяльність дізнавача щодо нерозгляду вказаного вище клопотання від 24 квітня 2025 року та неповідомлення про результати його розгляду в порядку ст.220 КПК України (а.п.1-3).

Однак повідомлення про те в задоволенні якого клопотання було відмовлено за постановою дізнавача не є процесуальною дією, передбаченою кримінальним процесуальним законом, і, при цьому, не має самостійного юридичного значення, у зв`язку з чим, поданий скаржником процесуальний документ за своїм змістом не є клопотанням, поданим у порядку ст.220 КПК України, щодо здійснення процесуальної дії в передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку, а фактично становить клопотання про роз`яснення, уточнення прийнятого рішення, надання інформації.

Тобто ОСОБА_6 у клопотанні порушувалось питання не про виконання процесуальних дій у розумінні ст.220 КПК України та подано скаргу на бездіяльність уповноваженої особи органу досудового розслідування, що не підлягає оскарженню до слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя, як наслідок, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на підставі ч.4 ст.304 КПК України, а тому доводи апелянта не спростовують правильність такого висновку.

Окрім того, апеляційна вимога щодо скасування постанови дізнавача про відмову в задоволенні клопотання є необгрунтованою, так як предметом оскарження до слідчого судді була саме бездіяльність дізнавача щодо нерозгляду клопотання, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати оцінку законності, обгрунтованості й правильності рішення (постанови) дізнавача, яке не оскаржувалось до слідчого судді.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 19 травня 2025 року без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4