УХВАЛА

05 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 225/641/23

провадження № 51-4446 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 15 вересня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо останньої,

установив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу належить залишити без руху, встановивши адвокату строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте захисник подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

У касаційній скарзі захисник зазначає про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 України, недопустимість певних доказів та одночасно посилається на неврахування судом апеляційної інстанції позитивних даних, що характеризують особу засуджену, при цьому, порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Проте, на обґрунтування своїх вимог захисник, хоча посилаються на істотні порушення вимог кримінальну процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак наводить доводи, які за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та оцінки доказів, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Отже під час здійснення касаційного провадження суд касаційної інстанції не уповноважений скасовувати чи змінювати оскаржувані судові рішення через невідповідність викладених у них висновків фактичним обставинам провадження, а виходить із обставин, установлених в оскаржених судових рішеннях.

Натомість вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.

Однак, порушуючи питання про скасування вироку суду через те, що суд першої інстанції, на думку захисника, неправильно оцінив фактичні обставини справи та надав невірну оцінку доказам, захисник не вказує, які порушення допустив суд апеляційної інстанції під час нового апеляційного розгляду, які б були підставами для скасування оскаржених судових рішень.

Крім того, посилаючись на незаконність судових рішень, захисник не вказує конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, а також належним чином не обґрунтовує свої доводи щодо незаконності вироку суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 412 КПК України у взаємозв`язку із положеннями ст. 415 цього Кодексу.

Зокрема, доводи захисника про недопустимість певних доказів через порушення судом вимог ч. 1 ст. 257 КПК України та одночасно неврахування позитивних даних, які могли б вплинути на обране судом покарання, не узгоджуються між собою та вимогою про призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу належить залишити без руху, надавши захиснику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції особою, яка подає касаційну скаргу має бути підтверджено, що не пропущено цей строк.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 15 вересня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо останньої залишити без руху, надавши захиснику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3