КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4310/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» та з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon», матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23.05.2025 року задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.07.2025 року включно, без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Кленовий м. Ровеньки Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23.05.2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23.05.2025 року є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про які сторона обвинувачення зазначає в своєму клопотанні.

Характеризуючи особу підозрюваного захисник наголошує, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, та стійкі соціальні зв`язки.

Наголошує і на тому, що інкримінована ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, оскільки не були дослідженні всі обставини та докази.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000301 від 03.09.2024 року за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що після початку повномасштабного вторгнення зс рф на територію України, ОСОБА_7 у 2023 році, перебуваючи у невстановленому місці і достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, а також про введення в дію Указів Президента щодо накладення санкцій на фізичних та/або юридичних осіб, які ведуть господарську діяльність з державою агресором або їй допомагають (у будь-якій формі), усвідомлюючи, що реалізація чи підтримка рішень та/або дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, передача матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, будь-яка допомога представникам держави-агресора, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, в тому числі передача нерухомого майна є незаконною і буде використовуватись в тому числі для військових потреб держави-агресора, вирішив в обхід законодавчої заборони підтримати рішення держави-агресора, передати приналежні йому об`єкти нерухомого майна, тим самим допомагати представникам держави-агресора, забезпечувати потреби представників держави-агресора, а відтак сприяти у здійсненні військової агресії проти України, яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні, зміну меж території і державного кордону України.

Таким чином, за викладених вище обставин у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій з підтримки рішення держави-агресора, передачі нерухомого майна представникам держави-агресора, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні, шляхом підтримки рішення держави-агресора направлене на перереєстрацію підприємства «ВЗОР» за законодавством рф і передачі матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді об`єктів нерухомого майна представникам держави-агресора.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел, спрямований на пособництво державі-агресору і вчинення умисних дій з підтримки рішення держави-агресора, передачі нерухомого майна представникам держави-агресора, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні, шляхом підтримки рішення держави-агресора направлене на перереєстрацію підприємства «ВЗОР» за законодавством рф і передачі матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді об`єктів нерухомого майна представникам держави-агресора неможливо, ОСОБА_7 вступив у попередню змову з громадянином України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області, у місті Свєрдловськ, який має зв`язки серед окупаційної влади Луганської області, та іншими невстановленими особами, які володіють організаторськими здібностями, здатні вирішувати поставлені завдання, успішно організовують та забезпечують ведення результативної роботи, володіють професійними знаннями і навичками, мають необхідний досвід роботи для виконання організаційно-розпорядчих та управлінських функцій щодо ведення господарської діяльності, які за взаємною згодою погодились приймати участь у протиправній діяльності.

ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, добровільно домовились про спільне вчинення злочину, а саме здійснення пособництва державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримки рішення держави-агресора направлене на перереєстрацію підприємства «ВЗОР» за законодавством рф і передачі матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді об`єктів нерухомого майна представникам держави-агресора.

Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримки рішення держави-агресора направлене на перереєстрацію підприємства «ВЗОР» за законодавством рф і передачі матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді об`єктів нерухомого майна представникам держави-агресора у період починаючи з 2023 року вчинив умисні дії за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 переслідуючи свій злочинний умисел, за невстановлених під час досудового розслідування способів перетину тимчасово-окупованої території Луганської області, прибув до міста Свєрдловськ Луганської області з метою підтримки рішення держави-агресора направлене на перереєстрацію підприємства «ВЗОР» за законодавством рф.

З цією метою, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 підготували пакет документів на Приватне підприємство «ВЗОР» з яких: «Решение № 1 единственного учредителя общества с ограниченной ответственностью ВЗОР», «Свидетельство о государственной регистрации юридического лица № 23-0000435/2016 Частное предприятие ВЗОР», «Устав общества с ограниченной ответственностью ВЗОР», які ОСОБА_7 завірив дійсними 26.06.2023, після чого передав їх ОСОБА_10 , і доводячи спільний злочинний умисел до кінця, в той же день підтримуючи рішення держави-агресора звернулися із вказаним пакетом документів та заявою «Про внесення відомостей щодо юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб у зв`язку з приведенням установчих документів у відповідності із законодавством рф» до Свєрдловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки. У подальшому, доводячи спільний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , підготували пакет документі в ПП «ВЗОР» та віддав його для реєстрації до податкових органів «Міжрайонної інспекції Федеральної податкової служби № 1 лнр» про що отримав розписку про отримання документів від 26.06.2023 року завірену податковим інспектором. Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 підтримано рішення держави-агресора щодо приведення установчих документів юридичної особи ПП «ВЗОР» у відповідності до законодавства рф.

У подальшому, ОСОБА_7 будучи єдиним засновником ООО «ВЗОР», яке має на балансі нерухоме майно, що розташоване за адресою: Луганська область, місто Свєрдловськ, вулиця Енгельса, 24, та являючись єдиним розпорядником вказаного майна, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , з метою передачі нерухомого майна представникам держави-агресора, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 2023 року, перебуваючи на тимчасово-окупованій території Луганської області, уклав невстановлений договір оренди з «ПАО «Сбербанк россии» та ООО «УВЗ-Спецсервис», ИНН , ОГРН: 264, на яке застосовані обмежувальні заходи (санкції) РНБО, у зв`язку з тим, що ООО «УВЗ-Спецсервис» здійснює фінансово-господарську діяльність з підприємствами, що відносяться до оборонно-промислового комплексу рф, а саме: АО «560 бронетанковый ремонтный завод», ИНН , ОГРН 255; АО "РОСОБОРОНЭКСПОРТ" ИНН , ОГРН 452; АО «61 бронетанковый ремонтный завод», ИНН , ОГРН 678; АО "Омский завод транспортного машиностроения", ИНН , ОГРН 734; АО «81 бронетанковый ремонтный завод», ИНН , ОГРН 922 на передачу в користування нерухомим майном розташованим за адресою: Луганська область, місто Свєрдловськ, вулиця Енгельса, 24.

Внаслідок зазначених вище протиправних дій, у період з 2023 року по теперішній час на потреби представників держави-агресора передано у користування нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке використовується у тому числі військовими формуваннями та сприяє у здійсненні військової агресії проти України, яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні, зміну меж території і державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України - пособництво державі-агресору, тобто вчинення за попередньою змовою групою осіб умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

21.05.2025 року о 18 годині 41 хвилини ОСОБА_7 затримано в порядку вимог ст. 208-211 КПК України.

21.05.2025 року, відповідно до вимог ст. ст. 111, 276-278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

23.05.2025 року (клопотання датоване 22.05.2025 року) слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23.05.2025 року вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.07.2025 року, без визначення розміру застави.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. Наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Таким чином, прийнявши обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах не визначив щодо нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.07.2025 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4