Справа № 461/5294/24
Провадження № 1-кс/461/3858/25
УХВАЛА

01.07.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про примусове відбирання біологічних зразків,

встановив:

слідчими СУ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 10.01.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27- ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27- ч. 1 ст. 366 КК України.

Старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на примусове відбирання біологічних зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 з метою використання таких під час проведення судових експертиз.

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що з метою проведення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та встановлення об`єктивної істини в межах вказаного кримінального провадження в сторони обвинувачення виникла необхідність у відібрані біологічних зразків букального епітелію в підозрюваного ОСОБА_5 з метою використання їх як об`єкт дослідження в межах вказаного кримінального провадження, шляхом призначення судових експертиз. Слідчий вказує, що після пред`явлення постанови слідчого про відібрання біологічних взірців, підозрюваний відмовився надати добровільно будь-які біологічні зразки.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, у відповідності до ч. 1 ст. 135 КПК України, а саме здійснення виклику по телефону. Згідно з прохальною частиною клопотання просить проводити розгляд справи за його відсутності та у відсутності прокурора.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що задоволення такого клопотання буде надмірним втручанням в особисте життя ОСОБА_5 , а також спричинить створення доказів обвинувачення проти нього. Наголосив, що до клопотання не долучено постанови про призначення експертизи у кримінальному провадженні, такий ступінь втручання у особисті права особи є безпідставним та необґрунтованим, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Таким чином, виходячи з наведених вище процесуальних положень, перешкод для розгляду клопотання не встановлено.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, приходжу до наступних висновків, виходячи з наведених нижче доводів та мотивів.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.07.2023, у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння бюджетними коштами при виконанні робіт по об`єкту: «Нове будівництво найпростішого тимчасового укриття для забезпечення життєдіяльності ЗДО по АДРЕСА_1 » із залученням до своєї протиправної діяльності, як виконавця злочину, ОСОБА_6 - директора Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі - Товариство), яке знаходилось за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому засновником вказаного Товариства була дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_8 .

Внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заволоділи бюджетними коштами в сумі 767 667,72 грн., чим заподіяли ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальної шкоди на загальну суму 767 667,72 грн., що згідно з п. 3 примітки до ст. 185 КК України в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є великим розміром.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.07.2023, у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння бюджетними коштами при виконанні робіт по об`єкту: «Нове будівництво найпростішого тимчасового укриття для забезпечення життєдіяльності АДРЕСА_3 » із залученням до своєї протиправної діяльності, як виконавця злочину, ОСОБА_6 - директора Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі - Товариство), яке знаходилось за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому засновником вказаного Товариства була дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_8 .

Внаслідок вчинення вищезазначених протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заволоділи бюджетними коштами в сумі 523 098,66 грн., чим заподіяли ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальної шкоди на загальну суму 523 098,66 грн., що згідно з п. 3 примітки до ст. 185 КК України в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є великим розміром.

22.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру в організації заволодіння чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, у великих розмірах, та в організації складання та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27- ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27- ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація щодо осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», відбір біологічного матеріалу для проведення державної реєстрації геномної інформації здійснюється в осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 5 цього Закону, - уповноваженими особами у порядку та на умовах, визначених законодавством, за рахунок коштів державного бюджету.

Молекулярно-генетична експертиза (дослідження) біологічного матеріалу, відібраного в порядку, передбаченому пунктами 1-4 частини першої статті 7 цього Закону, для встановлення геномної інформації з метою її державної реєстрації проводиться на підставах та в порядку, визначених цим Законом, суб`єктами, до компетенції яких відповідно до законодавства належить проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження), за рахунок коштів державного бюджету, на підставі реєстраційної картки і біологічного матеріалу (ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини»).

У відповідності до п.1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Згідно протоколу відібрання біологічних зразків від 22.05.2025 підозрюваний ОСОБА_5 добровільно надавати біологічні зразки відмовився .

Відповідно до ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», в Україні проводяться обов`язкова та добровільна державна реєстрація геномної інформації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння або злочини проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, та до яких за рішенням суду застосовані примусові заходи медичного характеру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2023 р. № 978 затверджено Порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини (далі Порядок №978).

Пунктом 4 Порядку № 978 встановлено, що відбір та направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, у разі, коли результати експертизи (дослідження) можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюється згідно із статтею 242 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», відбір біологічного матеріалу для проведення державної реєстрації геномної інформації здійснюється в осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 5 цього Закону, - уповноваженими особами у порядку та на умовах, визначених законодавством, за рахунок коштів державного бюджету.

Приписами частини 2 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» встановлено, що молекулярно-генетична експертиза (дослідження) біологічного матеріалу, відібраного в порядку, передбаченому пунктами 1-4 частини першої статті 7 цього Закону, для встановлення геномної інформації з метою її державної реєстрації проводиться на підставах та в порядку, визначених цим Законом, суб`єктами, до компетенції яких відповідно до законодавства належить проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження), за рахунок коштів державного бюджету, на підставі реєстраційної картки і біологічного матеріалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно ч. 1 ст. 243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Тобто, в даному випадку передумовою для звернення до слідчого судді з клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного є рішення слідчого/прокурора про призначення у кримінальному провадженні відповідної експертизи. Водночас, слідчим в обґрунтування клопотання не надано доказів того, що у кримінальному провадженні призначено відповідну експертизу відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Разом з тим, слідчим належним чином не обґрунтовано та не доведено доцільності примусового відібрання біологічних зразків у підозрюваних, зокрема матеріали клопотання не містять жодних доказів щодо призначення експертного дослідження в межах даного кримінального провадження та не обґрунтовано доцільності призначення відповідного дослідження.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відтак, в ході розгляду клопотання належним чином не доведено потребу органу досудового розслідування у примусовому відібранні біологічних зразків з метою доведення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 10.01.2024, тобто не доведено мети визначеної у ст. 131 КПК України - досягнення дієвості цього провадження.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 110, 163, 164, 241, 245, 376 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1