Справа №949/1472/25
Провадження №1-кс/949/301/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (в порядку п.1 ч.1 ст.303 Кримінального процесуального кодексу України),

В С Т А Н О В И В:

Скаржниця ОСОБА_3 звернулася до Дубровицького районного суду Рівненської області зі скаргою, у якій просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, у відповідності з вимогами ст.214 КПК України, невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості викладені у її заяві від 20 травня 2025 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України та розпочати досудове розслідування за вказаними статтями.

Скаргу обгрунтовує тим, що 20 травня 2025 року вона звернулася до Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, оскільки її земельну ділянку, площею 0,13 га було самовільно захопленню та привласнено її сусідкою ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_1 .

19 червня 2025 року вона отримала відповідь із ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, де повідомлено, що ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України відсутні, тому відповідно відомості до ЄРДР не вносилися. Подана нею заява про вчинені кримінальні правопорушення (в порядку статті 214 КПК України) розглядалася відповідно до Закону України «Про звернення громадян», про що її було додатково повідомлено.

Скаржниця вважає, що така бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області щодо невідкладного, але не пізніше 24 годин, невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358. ч.1 ст.364. ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України є такою, що не відповідає нормам КПК України, та відповідно є незаконною, оскільки у поданій нею заяві були наведені об`єктивні дані та вичерпні обставини, які підтверджують реальність конкретних подій злочинів і дійсно свідчать про ознаки вищезазначених кримінальних правопорушень, але відомості про кримінальні правопорушення не були внесені до ЄРДР протягом 24 годин після їх подання.

В одному із судових засідань представник ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки в ході проведеної перевірки по вказаній заяві була встановлена відсутність обставин, що могли б свідчити про вчинення зазначених у заяві від 20 травня 2025 року кримінальних правопорушень, тому така заява була розглянута, відповідно до Закону України «Про звернення громадян». В даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, які повинні вирішуватися судом. Також вказав, що ст.ст.364, 367 КК України, то такі кримінальні правопорушення є з матеріальним складом, де обов`язковою умовою є істотна шкода, яка становить більше 151000,00 грн. Завданий скаржниці збиток становить 661 грн., тому склад кримінальних правопорушень за ст.ст.364, 367 КК України відсутній.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задоволити вказуючи, що у заяві про вчинення злочину, яка була подана до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, містилися об`єктивні дані про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358. ч.1 ст.364. ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України. Проте службові особи ВП №1 Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області при розгляді та вирішенні її заяви, вчинили бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні начальник відділу земельних відносин, екології та благоустрою Дубровицької міської ради ОСОБА_6 пояснила, що відповідно до покладених на неї повноважень, вона має право ставити підписи у Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки за старосту Берестівського старостату ОСОБА_7 . У свою чергу, протокол погодження меж є проміжним документом, спрямованим на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок, що ніяким чином не впливає на приватизацію земельної ділянки. Погодження меж із суміжними землекористувачами відсутнє на законодавчому рівні у складі певної документації із землеустрою. Крім того, такий документ вона вирішила підписати, після отримання інформації від старости Берестівського старостату ОСОБА_7 та від виконавців робіт, що ОСОБА_4 неодноразово зверталася до ОСОБА_3 з проханням поставити підписи, але вона відмовлялася. Також вказала, що не розуміє в чому полягає її бездіяльність, як посадової особи органу місцевого самоврядування, оскільки ОСОБА_3 жодного разу не звернулася із заявою до органу місцевого самоврядування про наявність спору із суміжним землекористувачем, а такий факт вже її повідомила коли відбулася реєстрація за ОСОБА_4 земельної ділянки. Після того ОСОБА_6 їй рекомендувала звертатися до суду за захистом її порушених прав, після чого орган місцевого самоврядування буде надавати відповідні пояснення і докази, що вказаний спір було врегульовано на користь ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що 20 травня 2025 року ОСОБА_3 звернулася до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області із заявою, у якій просила прийняти та невідкладно зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань заяву: про вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України; про вчинення начальником відділу земельних відносин, екології та благоустрою Дубровицької міської ради ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України; про вчинення працівниками приватного підприємства «Дубровицьке земельно-кадастрове бюро» кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України та розпочати невідкладно досудове розслідування. У заяві вона вказувала, що з 1992 року вона проживала зі своєю сім`єю у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно виписки із земельно-облікових документів Берестівської сільської ради Сарненського (колишнього Дубровицького) за №08-02/238 від 21 листопада 2018 року, за нею рахується земельна ділянка, загальною площею 0,13 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 . Дана земельна ділянка, згідно рішення Берестівської сільської ради народних депутатів за №49 від 01.04.1994, площею 0,13 га, була надана її чоловіку ОСОБА_8 з метою її приватизації. З того часу дана земельна ділянка була огороджена металевою сіткою. На вказаній земельній ділянці побудований житловий будинок, який належить скаржниці на праві приватної власності. 15 листопада 2021 року її сусідка ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_1 , виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з відомостями про встановлення межових знаків, ОСОБА_4 умисно та самовільно захопила і привласнила 1,3 га її земельної ділянки, незважаючи на те, що вона була огороджена. В добровільному порядку повертати привласнену землю ОСОБА_4 відмовляється. З відомостями про встановлення нових межових знаків ОСОБА_3 ніхто не ознайомлював і підписуватися в них не пропонував. Даний факт підтверджується записом у відомості про встановлені межові знаки Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , де вказано, що ОСОБА_3 відмовилася від підпису з особистих міркувань. Проте, про виготовлення технічної документації і приватизацію частини її земельної ділянки зі сторони ОСОБА_4 вона дізналася тільки літом 2024 року. Як виявилося пізніше, запис про її відмову від підпису у вказаній відомості, виконала начальник відділу земельних відносин, екології та благоустрою Дубровицької міської ради ОСОБА_6 , яка власноруч зробила напис про те, що ОСОБА_3 відмовилась від ознайомлення та підпису. Крім того, їй відомо, що ОСОБА_6 може бути причетна до підробки підпису старости Берестівського старостату ОСОБА_7 у вищевказаній відомості. Для з`ясування обставин законності перенесення межових знаків і приватизації частини її земельної ділянки ОСОБА_4 , 24 січня 2025 року ОСОБА_3 було подано заяву на ім`я Дубровицького міського голови. У відповіді виконавчого комітету Дубровицької міської ради за №с-78 від 10 лютого 2025 року зазначено, що працівниками приватного підприємства «Дубровицьке земельно-кадастрове бюро», було проведено обміри земельної ділянки з порушенням, що призвело до неправильного встановлення її межі і її права, як суміжного землекористувача, були порушені. Особи, які проводили заміри земельної ділянки ОСОБА_4 , грубо порушили Закон, оскільки заміри проводились з її слів, без присутності ОСОБА_3 , присутності сусідів та представників органів місцевого самоврядування. В діях начальника відділу земельних відносин, екології та благоустрою Дубровицької міської ради ОСОБА_6 вбачається халатне відношення до виконання своїх обов`язків, оскільки ніхто з представників відділу земельних ресурсів на місце замірів її земельної ділянки та земельної ділянки ОСОБА_4 не виїжджав і в конфліктній ситуації не розібрався. З огляду на вищевикладене, скаржниця вважала, що в діях невідомої особи в частині підробки підпису старости Берестівського старостату ОСОБА_7 у відомості про встановлені межові знаки Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів); у діях начальника відділу земельних відносин, екології та благоустрою Дубровицької міської ради ОСОБА_6 , враховуючи обставини, викладені у заяві, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364 КК України (Зловживання владою або службовим становищем) та ч.1 ст.366 КК України (Службове підроблення); у діях працівників приватного підприємства «Дубровицьке земельно-кадастрове бюро», беручи до уваги викладені в заяві обставини, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Вказане заява зареєстровано в ЄО за №3539 (а.с.79-81).

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Нормами кримінально-процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наведених заявником чи виявлених з іншого джерела.

Системний аналіз вищезазначених положень закону та обставин справи дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із всіх заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення. Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

За вимогами п.4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до ЄРДР вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК, згідно якого ( п. 1 розділу ІІ ) до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За результатами проведеної перевірки ОСОБА_9 було надано відповідь, що її повідомлення зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області за №3539 від 20 травня 2025 року. Також їй роз`яснено право оскаржити дане рішення в порядку ст.15,16 ЗУ "Про звернення громадян" (а.с.90).

Як вбачається із довідки про результати розгляду повідомлення ОСОБА_3 (ЄО №3539 від 20 травня 2025 року), в ході розгляду даного повідомлення, було проведено спілкування з начальником відділу земельних відносин, екології та благоустрою Дубровицької міської ради, ОСОБА_6 , яка пояснила, що на даний час перебуває на посаді начальника відділу земельних відносин, екології та благоустрою Дубровицької міської ради, що ОСОБА_3 зазначає про те, що згідно виписки із земельно-облікових документів, за ОСОБА_3 рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 . Згідно до діючих законодавчих актів, ОСОБА_3 мала право здійснити всі заходи для оформлення правовстановлюючих документів щодо користування (власності) зазначеною земельною ділянкою. При наявності у гр. ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на земельну ділянку, такої ситуації не виникало б, так як її межі були б зафіксовані в системі ДЗК. Щодо прийнятого рішення Берестівською сільською радою від 01.04.1994 року № 49, на ім`я ОСОБА_8 з метою приватизації, звертає увагу на те, що в рішенні зазначена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,13 га. ОСОБА_3 в своїй заяві зазначає про те, що сусідка ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) при розробленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки самовільно захопила 1,3 соти її землі, (незаконне захоплення суміжним землекористувачем частини земельної ділянки). В даному випадку відсутність у гр. ОСОБА_3 документів, які засвідчили б розмір присадибної земельної ділянки (ширина та довжина), призвело до ситуації, яка склалася. Щодо межових знаків, то погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Погодження меж із суміжними землекористувачами відсутній на законодавчому рівні у складі певної документації із землеустрою. ОСОБА_3 в своїй заяві тільки на цьому факті загострює неправомірність приватизації її суміжником ОСОБА_4 . За період з 2018 року, ОСОБА_3 жодного разу не зверталася із відповідним зверненням до органу місцевого самоврядування про порушення її прав. До повноважень ОСОБА_10 , як начальника відділу земельних відносин, екології та благоустрою Дубровицької міської ради, входить розгляд та погодження відповідних документацій із землеустрою. ОСОБА_6 неодноразово було рекомендовано ОСОБА_3 в особі її брата ОСОБА_11 , так як сама ОСОБА_3 особисто ніколи не зверталася, про те, що згідно до ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Про що було зазначено у відповіді на її звернення в лютому 2025 року. Тому, у висновку з посиланням на ч.2 ст.11 КК України вказано, що ознаки кримінального правопорушення відсутні, а подальший розгляд повідомлення ОСОБА_3 вирішено припинити, про що повідомити зацікавлених осіб (а.с.91-94).

Слід зазначити, що в березні 2025 року ОСОБА_3 також зверталась до ВП №1 з мотивів, на які вона посилалася в заяві від 20 травня 2025 року (40-42), яка була розглянута у відповідності Закону України «Про звернення громадян», про що заявницю у встановленому законом порядку було повідомлено (а.с.78), а також надано довідку про результати розгляду повідомлення (ЄО №1826 від 11 березня 2025 року) (а.с.30)

Також слідчим суддею досліджувались інші письмові докази, які надійшли до суду від ВП №1 по факту розгляду даної скарги, зокрема письмові пояснення ОСОБА_6 від 07 квітня 2025 року (а.с.34-36); письмові пояснення ОСОБА_7 від 17 березня 2025 року (а.с.37), а також документи, які стосуються виділення у користування ОСОБА_3 земельної ділянки та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.43-47, 48-77).

Слідчим суддею встановлено, що подана ОСОБА_3 заява про вчинення кримінальних правопорушень не містить відомостей, які б свідчили про вчинення зазначених у заяві кримінальних правопорушень. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення.

Будь-яких відомостей про вчинення кримінальних правопорушень не встановлено, не надала їх і ініціатор скарги в судовому засіданні, а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає, а відтак і відсутній обов`язок уповноважених осіб ВП №1 Сарненського РВП ГУНП України в Рівненській щодо внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, мають місце цивільно-правові відносини, які не можуть бути предметом розслідування у кримінальному провадженні, оскільки завданням кримінального провадження є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а не захист цивільних прав та інтересів, який здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.4 ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням вищезазначеного слідчий суддя приходить до висновку про необгрунтованість скарги, у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (в порядку п.1 ч.1 ст.303 Кримінального процесуального кодексу України) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині відмови у внесенні відомостей до ЄРДР може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, згідно Рішення Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Повний текст ухвали виготовлено 04 липня 2025 року о 10-00 год.

Слідчий суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1