Справа №752/8095/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4465/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі -ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта загальна середня, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи (у разі офіційного працевлаштування), виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, 28.03.2024 близько 20-ї години ОСОБА_7 , який перебував у м. Києві поблизу станції метро "Видубичі" Комунального підприємства "Київський метрополітен" у м. Києві, на асфальті побачив та підібрав пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, у середині якого містилася порошкоподібна речовина білого кольору, установивши при цьому, шляхом візуального огляду, що вміст цього пакета становить собою амфетамін, тобто психотропну речовину, обіг якої обмежено.

У цей час у ОСОБА_7 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту.

Усвідомлюючи, що саме становить собою знайдена речовина і те, що вона є обмеженою в обігу, ОСОБА_7 помістив пакет з полімерного матеріалу з амфетаміном до лівої кишені брюк, в які він був одягнений, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту психотропну речовину.

Продовжуючи свої дії, зберігаючи при собі психотропну речовину, ОСОБА_7 попрямував пішки до станції метро "Видубичі" Комунального підприємства "Київський метрополітен" у м. Києві.

Зайшовши у цей же день 28.03.2024 о 20:20 до вестибюлю цієї станції метро, ОСОБА_7 де був зупинений працівником поліції. На запитання правоохоронця щодо наявності у нього предметів та речей, обіг яких обмежено чи заборонено законодавством, ОСОБА_7 повідомив, що у правій кишені брюк, в які він одягнений, знаходиться психотропна речовина - амфетамін. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу та у ході затримання ОСОБА_7 у присутності двох понятих у нього було виявлено і вилучено пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору - амфетаміном.

Факт того, що вилучена у ОСОБА_7 порошкоподібна речовина містить психотропну речовину, обіг якого обмежено - амфетамін, а його маса становить 0,295 г, доводиться висновком судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-24/20232-НЗПРАП від 28.03.2024, що був складений на виконання постанови дізнавача відділу дізнання Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 .

На вказаний вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції скасуватив частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, якою вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду та, на підставі ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: перодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи (у разі офіційного працевлаштування), не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що судом, всупереч точно змісту ч. 2 ст. 59-1 КК України, покладено на засудженого лише два із трьох імперативних обов`язків, що вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив змінити вирок суду, постановивши ухвалу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, детально викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 309 КК України, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК апеляційним судом не переглядаються.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає слушними.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Положеннями ч. 2 ст. 59-1 КК України визначено обов?язки, які суд покладає на особу у разі призначення покарання у виді пробаційного нагляду, а саме:

1) періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд першої інстанції, зазначивши про необхідність покладення на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, фактично поклав на останнього обов`язки з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти про зміну свого місця проживання, роботи, не поклавши на останнього обов`язку, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, вимога щодо застосування якого є імперативною, що вказує нанеправильнезастосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи, що судом першої інстанції обгрунтованопризначено вид та міру покарання обвинуваченомуОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що покладення апеляційним судом на обвинуваченого обов`язку, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, не є в розумінні положень ст. 420, 421 КПК України, застосуванням більш суворого покарання чи іншим випадком, що погіршує становище обвинуваченого, з огляду на, що апеляційна прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок - зміні, в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, ч.2 ст.413, ст.ст.414, 417, 418, ч. 1 ст. 420, ч.1 ст.421 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 59 - 1 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: