Справа № 642/5200/25
Провадження № 1-кс/642/1305/25
УХВАЛА

Іменем України

03 вересня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ Луганської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, інваліда 1-ї групи, раніше судимого, без постійного місця мешкання.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за погодження прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження за № 0001110 від 27.08.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи достеменно обізнаний про введення військового стану, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався та діє на сьогоднішній день, відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, знаходячись на території Холодногірського району у м. Харкові, перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, не маючи постійного джерела доходу, відчуваючи потребу в грошових коштах, вирішив здійснити розбійний напад з метою заволодіння чужим майном.

26.08.2025 року, в обідній час, за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 123, біля банкомату «Приватбанк», ОСОБА_4 побачивши як раніше не знайома жінка похилого віку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зняла грошові кошти, через що в нього раптово виник умисел на протиправне заволодіння чужим майном шляхом вчинення нападу із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір прослідував за ОСОБА_7 до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим встановивши адресу мешкання останньої. Далі з метою незаконного збагачення, шляхом розбійного нападу, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, близько 08.00 год. 27.08.25 прийшов до будинку за місцем мешкання ОСОБА_7 , за вищевказаною адресою.

Впевнившись, що ОСОБА_7 , мешкає сама і усвідомлюючи, що грошові кошти знаходяться в її помешканні, поставивши собі за мету заволодіти ними, в період часу з 08.00 до 09.00 години 27.08.2025 ОСОБА_4 переліз через паркан домоволодіння. З подальшою метою незаконно проникнути до будинку, під приводом іспити води, постукав у вікно квартири ОСОБА_7 , яка відкрила двері. ОСОБА_4 без дозволу, вже через відчинені двері зайшов у помешкання ОСОБА_7 , за вказаною адресою, де діючи умисно, відкрито, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, долонею руки вдарив потерпілу в обличчя, а коли та впала на диван то схопив її за горло, почав душити, одночасно наказуючи мовчати і погрожуючи вбивством, тим самим подавивши її волю до спротиву і пред`явив вимогу віддати йому грошові кошти. Потім ОСОБА_4 схопив з тумбочки в кімнаті ножиці і притуливши їх до живота ОСОБА_7 та продовжив виказувати їй погрози вбивством, але потерпіла не реагувала через що ОСОБА_4 вдарив ножицями по кисті правої руки потерпілої , далі він побачив на дивані під ковдрою гаманець ОСОБА_7 , в якому знайшов і забрав грошові кошти в сумі 3000 грн. які поклав собі до кишені.

Заволодівши вище вказаними коштами, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши таким чином ОСОБА_7 матеріальну на загальну суму 3000 грн.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження ступінь тяжкості яких встановлюється шляхом проведення судово-медичної експертизи.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений в умовах воєнного стану та поєднаний із проникненням до житла.

02.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та зазначила про наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

?п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 та данні про його особусвідчать про його схильність до скоєння протиправних дій, відсутні у останнього стійкі міцні соціальні зв`язки. Обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , свідчать про усвідомлення підозрюваним незворотності настання покарання, та він може з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне ухилитися від слідства та суду;

?п.3 - Незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні. Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. Даний злочин віднесено до категорії злочину пов`язаного із вчиненням насильства над особою. На даний момент ОСОБА_4 відомі особи потерпілої та свідків, місце їх проживання, коло спілкування, що дає йому можливість впливати на їх свідчення.

?п.5 - вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу підозрюваного, який ніде не працевлаштований, обставини кримінального правопорушення в якому він підозрюється, данні про його особу, спосіб життя підозрюваного, свідчать про його схильність до вчинення злочинів різної категорії. Всі вказані обставини свідчать про небажання підозрюваного ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та вести законний спосіб життя.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважали ризики недоведеними, а підозру необґрунтованою. ОСОБА_4 не збирається приховуватися, впливати на свідків та потерпілу, чи вчиняти інші кримінальні правопорушення. Відносно ОСОБА_4 була застосована зміна примусових заходів медичного характеру з лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що потерпілу він не бив, і будь-яких дій щодо неї не вчиняв. Він є особою з інвалідністю першої групи.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримініальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 187 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_4 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього кримінального правопорушення.

Підозра висунута ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 27.08.25 в ході якого оглянуте домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучені речові докази;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколами допитів свідків ;

- речовими доказами по справі, які містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення;

- протоколами впізнання особи за фотознімками, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 вказала на ОСОБА_4 як на особу що скоїла на неї напад;

- протоколом перегляду відеозапису;

- іншими в сукупності доказами зібраними в ході досудового розслідування.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу зобов`язаний розглянути можливість застосування заходів, які меншою мірою обмежують права особи (підозрюваного), ніж тримання під вартою («Амбрушкевич проти Польщі», § 32).

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, врахованих при обранні вказаного запобіжного заходу, які на даний час дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від органу досудового розслідування, прокурора або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місця мешкання потерпілої особи у вказаному кримінальному провадженні, тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідка та/або потерпілу особу з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів. Також, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, законних джерел доходів не має, без постійного місця мешкання.

Таким чином на підставі сукупності ризиків, які можуть виникнути в ході досудового розслідування, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосовано інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (у тому числі свідків), а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Щодо визначення розміру застави, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, у п.48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням особи підозрюваного, відсутності стійких соціальних зв`язків та законних джерел доходів, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення особливої тяжкості із застосуванням насильства, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи викладене, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора», строком на 60 діб, а саме до 31 жовтня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 02 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали до 31 жовтня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1