ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Рівне матеріали кримінального провадження № 0002545 від 05.11.2024 року

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч.ч. 1,2 ст. 303 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 у період часу з грудня 2024 року до 12 березня 2025 року, маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, з корисливих мотивів, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, вирішив виступати посередником з надання послуг сексуального характеру, яке виразилось у звідництві для розпусти, а також у звідництві для розпусти з метою наживи. ОСОБА_4 , порушуючи моральні засади суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, усвідомлюючи небезпечність вчинюваних дій, які дістали виявлення у сприянні добровільному сексуальному спілкуванні раніше незнайомих між собою осіб, умисно надав посередницькі послуги в розпусті, а саме: сприяв добровільному спілкуванню та вчиненню розпусних дій раніше незнайомих між собою осіб протилежної статі. Маючи умисел на звідництво для розпусти шляхом посередництва у знайомстві та організації зустрічей осіб чоловічої статі зі своїми знайомими жіночої статі, які займаються розпустою, для сприяння добровільним інтимним стосункам між ними, останній почав поширювати інформацію серед знайомих про можливість надання сексуальних послуг його подругами за грошову винагороду.

Так, 10 грудня 2024 року, о 13 год. 56 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на звідництво з метою наживи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на основні засади суспільної моралі у сфері статевих відносин, із корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: буд. 36, в м. Рівне по вул. Соборна, шляхом посередництва у знайомстві незнайомих людей, організував зустріч однієї з числа підібраних осіб жіночої статі з Особою 1, якому було надано послуги інтимного характеру, а саме остання задовольнила його статеву пристрасть за грошову винагороду в розмірі 3000 гривень, в результаті чого, ОСОБА_4 отримав грошові кошти в сумі 500 гривень.

Крім того, 17 грудня 2024 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на звідництво з метою наживи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на основні засади суспільної моралі у сфері статевих відносин, із корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: буд. 34, в м. Рівне по вул. Соломії Крушельницької, шляхом посередництва у знайомстві незнайомих людей, організував зустріч однієї з числа підібраних осіб жіночої статі з Особою 1, якому було надано послуги інтимного характеру, а саме остання задовольнила його статеву пристрасть за грошову винагороду в розмірі 3000 гривень, в результаті чого, ОСОБА_4 отримав грошові кошти в сумі 500 гривень.

Крім того, 07 березня 2025 року о 13 год. 35 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на звідництво з метою наживи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на основні засади суспільної моралі у сфері статевих відносин, із корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: буд. 8, в м. Рівне по вул. Княгині Ольги, шляхом посередництва у знайомстві незнайомих людей, організував зустріч однієї з числа підібраних осіб жіночої статі з

Особою 2, якому було надано послуги інтимного характеру, а саме остання задовольнила його статеву пристрасть за грошову винагороду в розмірі 3000 гривень, в результаті чого, ОСОБА_4 отримав грошові кошти в сумі 500 гривень.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у звідництві для розпусти вчинені з метою наживи, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 302 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з метою особистого систематичного збагачення на постійній основі, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямовану на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії та недопущення ведення статевого життя за винагороду, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності вказаного джерела доходу, організувала систематичне здійснення незаконної діяльності у сфері надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду, а саме забезпечував зайняття проституцією іншими особами на території

м. Рівне.

Так, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів проти моральності, вирішив організувати діяльність інших осіб з надання сексуальних послуг особами жіночої статі та отримувати систематичний протиправний прибуток від такої діяльності.

Відповідно до розробленого плану, особи жіночої статі, залучені для надання сексуальних послуг, після виконаного замовлення, передавали частину зароблених грошових коштів ОСОБА_4 , який здійснював свої незаконні функції щодо втягнення осіб жіночої статі в заняття проституцією для надання сексуальних послуг на території м. Рівне, та отримував 500 грн. від осіб, які були залучені для надання сексуальних послуг за створені умови для зайняття проституцією, зокрема підбір клієнтів для надання інтимних послуг.

Так, ОСОБА_4 , точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом використанням уразливого стану, під впливом матеріальних труднощів Особу 3, втягнув останню у заняття проституцією, з метою отриманням прибутку від надання нею сексуальних послуг особі чоловічої статі, узгодивши умови надання послуг сексуального характеру, гарантуючи здійснення нагляду і опіки, у відверненні насильства чи обману з боку клієнтів та інших діях, організував та забезпечив незаконне надання сексуальних послуг останньою. Особа 3, будучи втягнутою у заняття проституцією, 10.12.2024, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , надала Особі 1 послуги сексуального характеру за 3000 гривень, які останній попередньо передав для неї, а ОСОБА_4 передав грошові кошти в сумі 500 гривень.

Дії ОСОБА_4 , що виразились у втягненні особи в заняття проституцією та сутенерстві, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 303 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, з метою отримання прибутку від надання сексуальних послуг, шляхом використанням уразливого стану, під впливом матеріальних труднощів Особи 4, втягнув останню у зайняття проституцією, узгодивши умови надання послуг сексуального характеру, гарантуючи здійснення нагляду і опіки, у відверненні насильства чи обману з боку клієнтів та інших діях, організував та забезпечив незаконне надання сексуальних послуг останньою. Особа 4, будучи втягнутою у заняття проституцією, 12.03.2025, перебуваючи у готелі «Нірвана», що за адресою: м. Рівне, вул. Княгині Ольги, буд.8, надала Особі 2 послуги сексуального характеру за 3000 гривень, які останній попередньо передав для неї, а ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 500 гривень.

Дії ОСОБА_4 , що виразились у сутенерстві та у втягненні особи в заняття проституцією, вчиненими повторно, кваліфіковані органом досудового розслідування за

ч. 2 ст. 303 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 13 червня 2025 року між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 покарання, визначене умовами угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч.ч. 1,2 ст. 303 КК України, в обсязі обвинувального акту у кримінальному провадженні визнав повністю та беззастережно, підтвердивши суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини, як час, місце, спосіб, наслідки вчинених кримінальних правопорушень. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний. Просив затвердити угоду про визнання винуватості. Вказав, що наслідки укладення, затвердження угоди та її невиконання, йому роз`яснені та зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки її умови відповідають вимогам чинного кримінального процесуального та кримінального законодавства України.

Сторони угоди погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання, визначене умовами угоди, за вчинені кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 302, ч.ч. 1,2 ст. 303 КК України за санкціями ч.2 ст.302 КК України 2 роки позбавлення волі, ч.1 ст.303 КК України 3 роки позбавлення волі, ч.2 ст.303 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно погоджується на призначення йому, обумовленого сторонами угоди вищевказаного покарання.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє, що відповідно до статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, наслідком укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для сторін є - для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку; для підозрюваного чи обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, а також, передбачені у ст. 474 КПК України, право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, право заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду доказів, що свідчать на його користь, йому також роз`яснено та зрозуміло.

Суд запевнився, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389 - 1 Кримінального кодексу України.

Наслідки невиконання угоди, а саме у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до статті 476 Кримінального процесуального кодексу України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, обвинуваченому також зрозумілі.

В підготовчому судовому засіданні суд переконався також у тому, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 302, ч.ч. 1,2

ст. 303 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати передбачені умовами угоди зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкціям ч. 2 ст. 302, ч.ч. 1,2 ст. 303 КК України, а також, що при укладенні угоди враховані обставини, які пом`якшують покарання, якими є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується позитивно, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 303 КК України, відповідно до статті 12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів, ч. 2 ст. 303 КК України до тяжкого злочину.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначається, що застосування спрощеної процедури, зокрема, процедури на підставі угоди про визнання винуватості, має низку переваг для обвинуваченого та правосуддя (скорочена тривалість розгляду справи, швидке визначення винуватості особи та її відповідальності, швидке відшкодування шкоди, заподіяної злочином).

Заслухавши учасників судового процесу, враховуючи, що угода про визнання винуватості відповідає положенню частини 4 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України та змісту статті 472 Кримінального процесуального кодексу України, і обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний, враховуючи також обставини що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також дані про особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, підлягає затвердженню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню відповідно до

ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 70, 75, 76, 302, 303 КК України, ст.ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-470, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 червня 2025 року між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч.ч. 1,2 ст. 303 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 302 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виконання покарання в частині виконання обов`язків, покладених на обвинуваченого на підставі ст. 76 КК України, покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Початок строку виконання обов`язків, покладених на обвинуваченого відповідно до

ст. 76 КК України, обчислювати з дня постановки обвинуваченого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18.03.2025 року після набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-банківську картку банку «Bank Polski» № НОМЕР_1 , банківську картку № НОМЕР_2 , банківську картку банку «Кредо банк» № НОМЕР_3 , які поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України №KIV4111328»; 7 (сім) сім карток різних операторів мобільного зв?язку, які було поміщено до спеціального паперового пакету «Національна поліція України Слідче управління»; банківську картку «Приват банк» № НОМЕР_4 , яку було поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України Слідче управління №PSP3081436», що знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області; мобільний телефон марки «ОРРО», із сім картою оператора мобільного зв?язку «Лайф» із абонентським номером - НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Нокіа», із сім картою оператора мобільного зв?язку «Водафон» із абонентським номером - НОМЕР_6 , які поміщено до спеціального пакету "Національна поліція України №KIV4111326", - повернути власнику ОСОБА_4 ;

-грошові кошти в сумі 1480 гривень, одна купюра номіналом 1000 гривень - серії БР2348377, одна купюра номіналом 200 гривень серії - ЄЕ1145735, 200 гривень - чотири купюри номіналом по 50 гривень кожна, серії EА1359490, EB8743438, ЕД6699879, АА2171147, 80 вісімдесят гривень, чотири купюри номіналом по 20 гривень кожна, серії - ЕБ9554695, ЕБ6087939, ЮЕ6868140, АН0503347, які було поміщено до спеціального пакету «Україна МВС експертна служба №1546733», що знаходяться на зберіганні у відділенні

АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Рівне, вул. А. Грушевського, 42А повернути власнику ОСОБА_4 ;

-змиви обох рук ОСОБА_4 , контрольний змив, поміщені до спеціального пакету «Україна МВС експертна служба №2760337», до спеціального пакету «Україна МВС експертна служба №2760338», до спеціального пакету «Україна МВС експертна служба №2760336», що знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області знищити.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави грошові кошти, які було поміщено до спеціального пакету «Україна МВС експертна служба №1546733» в сумі 1400 гривень, а саме: одна купюра номіналом 1000 гривень серії БП4831016, 4 купюр номіналом по 100 гривень відповідно серії - 3Г8479158, 3Г8479156, 3Г8479157, 3Г8479159, що знаходяться на зберіганні у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Рівне, вул. А. Грушевського, 42А.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень 80 копійок.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити учасникам судового процесу

Суддя ОСОБА_1