Кримінальне провадження №629/3938/25
Номер провадження 1-кп/629/262/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000114 від 25.01.2025, яке надійшло з Лозівської окружної прокуратури Харківської області 05.06.2025, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, НОМЕР_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

встановив:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у сімейних відносинах та мешкає спільно зі своєю бабусею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, за адресою: АДРЕСА_2 .

З 04.01.2024 ОСОБА_5 перебуває на обліку Лозівського РВП ГУНП в Харківській області як особа, яка вчиняє домашнє насильство, та постановами Лозівського міськрайонного суду Харківської області притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї бабусі ОСОБА_6 , а саме 02.07.2024 за ч.2 ст.173-2 КУПАП та 07.08.2024 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_5 24.01.2025, близько 22-30 год., більш точного часу в ході судового слідства не встановлено, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, вчинив сварку з бабусею ОСОБА_6 , переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, залякуванні, погрозах фізичною розправою та розбитті двох дерев`яних вікон у будинку, чим вчинив систематичне психологічне насильство над потерпілою.

Зазначені систематичні, протиправні дії ОСОБА_5 призвели до психологічних страждань і погіршення якості життя, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_6 , з якою він перебуває у сімейних відносинах.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, зазначив, що шкодує про вчинене, підтвердив, що вчинив інкримінований йому злочин при обставинах зазначених в обвинувальному акті, але внаслідок сильного алкогольного сп`яніння не пам`ятає всіх обставин, у вчиненому розкаявся і запевнив суд, що більш не допустить такої ганебної поведінки зі свого боку по відношенню до рідної бабусі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ст.126-1КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що відповідно до ч.4 ст.12 КК України, він вчинив злочин, який відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно ст.370,373 ч.3 КПК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і доказах, отриманих незаконним шляхом, і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за вчинене, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню нових злочинів.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він не судимий, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно бабусі ОСОБА_6 , неодружений, не працює, має постійне місце проживання, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 04.08.2021 діагноз «Поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії», згідно висновку судово-психіатричного експерта №308 від 06.05.2025 ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю, вперше з 2010 синдром залежності від наркотиків (в анамнезі), згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), на думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за вчинене, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу винного, тяжкість вчиненого злочину, обставин його вчинення і його відношення до вчиненого, висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, з врахуванням принципу справедливості, в цілях посилення впливу призначеного покарання на виправлення винного, а також з метою попередження вчинення нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, а тому зважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ст.126-1 КК України, суд погоджується із прокурором у тому, що до обвинуваченого слід застосувати обмежувальний захід з максимальною тривалістю (для досягнення його дієвості та за необхідністю можливістю продовження на строк до 12 місяців) у вигляді направлення обвинуваченого для проходження програми для кривдників.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69,69-1,75 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати, що підлягають стягненню на користь держави та речові докази по справі - відсутні.

Керуючись ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_8