Справа № 128/2967/21
Провадження №11-кп/801/770/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинуваченого

у режимі відеоконференції ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000459 від 01.09.2021 за апеляційними скаргами прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 06.05.2025, яким визнано винним ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання:

? ОСОБА_11 у виді виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.75, звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном на 3 (три) роки;

? ОСОБА_9 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 28.11.2018 Вінницького міського суду Вінницької області за ч. ч.1, 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

В С Т А Н О В И В:

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 06.05.2025 було визнано винним ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України, через наступні підстави.

Обвинувачений ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_11 кожний маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення інших умисних кримінальних правопорушення, на шлях виправлення не стали та знову вчинили новий умисний злочин.

Так, 31.08.2021 обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, у вечірню пору доби, більш точного часу органом досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, зустрілися, після чого особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження запропонувала обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 поїхати до нього, який проживає у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 , на що останні погодилися.

Приїхавши безпосередньо до вищевказаного будинку, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, зайшли на територію двора даного будинку та помітили біля 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_1 транспортний засіб, а саме скутер марки «HONDA DIO AF34», 2002 року випуску, який належав потерпілому ОСОБА_12 . Після цього, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження запропонувала обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , спільно , незаконно заволодіти вказаним транспортом засобом , на що останні погодилися.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір на незаконне заволодіння транспортом засобом, діючи умисно, повторно , за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_9 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, не маючи законних прав на володіння, розпорядження та користування вище вказаним транспортним засобом, без відома і всупереч волі його власника потерпілого ОСОБА_12 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, приблизно о 23:00 год. 31.08.2021, підійшли до скутера марки «HONDA DIO AF34», 2002 року випуску, з об`ємом двигуна 49,9см/куб., номер рами НОМЕР_1 , відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-21/13583-АВ від 29.09.2021 середня ринкова вартість якого станом на момент вчинення злочину становила 5370,00 грн. та намагалися завести вказаний транспортний засіб, однак, їм це зразу не вдавалося. Після чого, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження дістав із своєї сумки кусачки та намагався разом із обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_9 розірвати протиугінний трос, який був прикріплений до переднього колеса скутера, однак завершити свої протиправні дії у останніх не вийшло з першого разу. Тому ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження підняли за багажне відділення заднє колесо вказаного транспорту та перетягнули його на неосвічену місцевість за межі території багатоквартирного будинку.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження через певний проміжок часу в цей же день спільними діями привели двигун скутера марки «HONDA DIO AF34» у дію, отримавши тим самим можливість керувати транспортним засобом та забезпечити його рух, тим самим незаконно заволоділи скутером, на якому втрьох залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на суму в 5370,00 грн.

Не погодившись із зазначеним вироком судом прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок Вінницького районного суду Вінницької області у частині початку строку відбування покарання та виключити з резолютивної частини вироку суду вказівку про визначення початку строку відбування покарання ОСОБА_9 з дня набрання вироком законної сили. Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про обрахування початку строку відбування покарання ОСОБА_9 з моменту ухвалення вироку, тобто з 06.05.2025.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 06.05.2025 щодо ОСОБА_9 підлягає зміні через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при визначенні початку строку відбування покарання, що є підставою для зміни вироку відповідно до положень ст. ст. 409, 412 КПК України.

Вирок не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки в його резолютивній частині не зазначено належним чином дату початку відбування покарання, попри наявність обставин, що однозначно впливають на її визначення.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 06.05.2025 строк попереднього ув`язнення з 26.07.2017 по 06.03.2018 за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2018.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовільнити, щодо апеляційної скарги обвинуваченого заперечував, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовільнити, захисник ОСОБА_7 , який поклався на розсуд суду, оскільки вирок щодо його підзахисного ОСОБА_11 не оскаржується, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарги прийшла до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 06.05.2025 ОСОБА_9 та ОСОБА_11 було визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинувачених за ч. 2 ст. 289 КК України.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що під час ухвалення вироку від 06.05.2025 Вінницьким районним судом Вінницької області були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону в частині визначення початку строку відбування покарання засудженим ОСОБА_9 .

Відповідно до положень абзц. 3 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення вироку, яким призначається покарання у вигляді позбавлення волі, суд зобов`язаний визначити день початку відбування цього покарання.

Такий строк починає обчислюватися з моменту ухвалення вироку, якщо особа перебуває під вартою.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_9 перебував під вартою на підставі ухвали слідчого судді з 21.09.2021 року. Крім того, ухвалою від 13.11.2024 року він був етапований до Державної установи «Літинська виправна колонія №123» для подальшого відбування покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду від 28.11.2018 року. Таким чином, станом на 06.05.2025 року, тобто на день ухвалення вироку в межах цього кримінального провадження, до ОСОБА_9 застосовувались положення попереднього ув`язнення в рамках вказаного провадження.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24.10.2003 року «Про застосування судами України законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за новим вироком, підлягає обчисленню з дня винесення вироку, якщо засуджений на цей момент уже перебуває під вартою в межах того ж провадження або за раніше ухваленим вироком.

Крім того колегія суддів зазначає, що у разі невказання дати початку відбування покарання в резолютивній частині вироку або визначення такої дати не відповідно до фактичного моменту взяття особи під варту/фактичного утримання, має місце порушення вимог ст. 370 КПК України, що є підставою для зміни вироку в частині призначення покарання.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що неправильне визначення в резолютивній частині вироку від 06.05.2025 року дати початку відбування покарання, попри фактичне перебування засудженого ОСОБА_9 у місцях попереднього ув`язнення в рамках вказаного кримінального провадження, є істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, що підлягає виправленню шляхом зміни вироку в цій частині.

Щодо апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 у частині зарахування строку відбування покарання з 26.07.2017 по 06.03.2018 у строк покарання, призначеного вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 06.05.2025, слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно з вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2018, строк з 26.07.2017 по 06.03.2018 було враховано як фактичне відбування покарання, призначеного цим вироком. Вказаний період не є попереднім ув`язненням у даному кримінальному провадженні, оскільки вже врахований в покарання у попередньо постановленому вироці суду, який набув законної сили.

Суд апеляційної інстанції підкреслює, що зарахування строку ув`язнення як попереднього можливе лише за умови, якщо такий період не був зарахований до строку відбутого покарання за іншим вироком.

Оскільки в період з 26.07.2017 по 06.03.2018 ОСОБА_9 вже фактично зарахований до покарання за вироком від 28.11.2018, підстав для повторного врахування цього строку в межах вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 06.05.2025 не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність зарахування вказаного періоду є безпідставними та суперечать положенням закону, з огляду на що підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 06.05.2025 року щодо ОСОБА_9 підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що виразилося у неправильному визначенні початку строку відбування покарання.

У зв`язку з цим, резолютивна частина вироку підлягає зміні вказівкою на те, що строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислюється з 06 травня 2025 року, тобто з дня ухвалення вироку, що відповідає вимогам законності, обґрунтованості та передбачуваності покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 задовільнити.

Виключити з резолютивної частини вироку суду вказівку про визначення початку строку відбування покарання ОСОБА_9 з дня набрання вироком законної сили.

Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про обрахування початку строку відбування покарання ОСОБА_9 з моменту ухвалення вироку, тобто з 06.05.2025.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та

може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4