Провадження № 1-кп/161/366/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 червня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань, об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002869 від 23.08.2024 та за №0003471 від 15.10.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, проживаючого у цивільному шлюбі, маючого н утриманні двох малолітніх дітей 2014 та 2019 років народження, офіційно не працюючого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зі слів учасника бойових дій, раніше неодноразово судимого, зокрема:

- 22.05.2006 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 20.10.2006 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці;

- 30.05.2011 року вироком Сарненського районного суду Рівненської області, за ч. 2 ст. 307 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Апеляційним судом Рівненської області від 08.02.2012 покарання змінено на підставі ст. 69, ч. 2 ст. 307, 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 08.04.2015 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;

- 27.05.2020 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді арешту на строк 5 місяців. 14.05.2021 звільнений по відбуттю покарання,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.2 ст.182, ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 період часу з 23 години 54 хвилин 20.08.2024 по 18 годину 52 хвилин 21.08.2024, перебуваючи у місті Луцьку, Волинської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України від 12 серпня 2024 року № 3891-ІХ "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, викравши мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J250F/DS», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-24/11566-ТВ від 05.09.2024 становить 895 гривень, з метою попереднього отримання доступу до мобільного додатку «Приват24», шляхом вільного доступу до карткових рахунків № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 АТ КБ «Приват банк», шляхом проведення переказу на власну банківську картку № НОМЕР_4 АТ «А-Банк», банківську картку ОСОБА_9 , № НОМЕР_5 АТ «А-Банк» та інтернет ресурс «portmone» таємно викрав із вказаної картки грошові кошти у сумі 42 616 гривень 20 копійок, чим спричинив ОСОБА_4 , майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, він же, в період часу з 04 години 13 хвилин по 09 годину 09 хвилин 22.08.2024, перебуваючи у місті Луцьку, Волинської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України від 12 серпня 2024 року № 3891-ІХ "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, повторно, використовуючи попередньо отриманий доступ до мобільного додатку «Приват24», шляхом вільного доступу до карткового рахунку № НОМЕР_6 АТ КБ «Приват банк», шляхом обготівкування, таємно викрав із вказаної картки грошові кошти у сумі 40 558 гривень, чим спричинив ОСОБА_4 , майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, він же, о 12 годині 57 хвилин 17.09.2024, перебуваючи у під`їзді №4 багатоквартирного житлового будинку №23, що по проспекту Молоді, у місті Луцьку, Волинської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України від 12 серпня 2024 року № 3891-ІХ "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження велосипедного захисного замку, таємно викрав з-під сходової клітки велосипед марки «Azimut» моделі «Nevada», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-24/12602-ТВ від 26.09.2024 становить 6 333 гривні 33 копійки, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 , майнової шкоди на вищевказану суму.

Крім того, він же, в період часу з 17 години 00 хвилин по 17 годину 15 хвилин 20.09.2024, перебуваючи у під`їзді багатоквартирного житлового будинку №20, що по вулиці Кравчука, у місті Луцьку, Волинської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України від 12 серпня 2024 року № 3891-ІХ "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження велосипедного захисного замку, таємно викрав з-під сходової клітки велосипед марки «Forte», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-24/12601-ТВ від 26.09.2024 становить 6 166 гривень 67 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 , майнової шкоди на вищевказану суму.

Крім того, він же, в період часу з 23 години 54 хвилин 20.08.2024 по 18 годину 52 хвилин 21.08.2024, перебуваючи у місті Луцьку, Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , які зберігались на банківських картках потерпілої АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , використовуючи попередньо викрадений у потерпілої мобільний телефон марки «Samsung J2 imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 з підключенням до мережі Інтернет, попередньо знаючи логін та пароль входу увійшов в обліковий запис потерпілої в автоматизованій системі віддаленого доступу «Приват24», з прив`язкою до банківських карток № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, після чого здійснив на власну банківську картку № НОМЕР_4 АТ «А-Банк», банківську картку ОСОБА_9 , № НОМЕР_5 АТ «А-Банк» та інтернет ресурс «portmone», на загальну суму 42 616 гривень 20 копійок, чим здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем віддаленого доступу "приват24".

Крім того, він же, в період часу з 04 години 13 хвилин по 09 годину 09 хвилин 22.08.2024, перебуваючи у місті Луцьку, Волинської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , які зберігались на банківській картці потерпілої АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , використовуючи попередньо викрадений у потерпілої мобільний телефон марки «Samsung J2», imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 з підключенням до мережі Інтернет, попередньо знаючи логін та пароль входу увійшов в обліковий запис потерпілої в автоматизованій системі віддаленого доступу «приват24», з прив`язкою до банківської картки № НОМЕР_6 (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, після чого здійснив обготівкування в банкоматі, що розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Задворецька, 1А, на загальну суму 40 558 гривень, чим здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем віддаленого доступу "приват24".

Крім того, він же, в період часу з 23 години 54 хвилин 20.08.2024 по 18 годину 52 хвилин 21.08.2024, в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI, згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження», а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами, використовуючи попередньо викрадений телефон, марки «Samsung J2», imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , попередньо знаючи логін та пароль входу увійшов в обліковий запис потерпілої в автоматизованій системі віддаленого доступу «приват24», після чого подав заявку від її імені та відкрив нову банківську картку № НОМЕР_2 , чим порушив недоторканість приватного життя.

Крім того, він же, в період часу з 04 години 13 хвилин по 09 годину 09 хвилин 22.08.2024, в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI, згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження», а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння грошовими коштами, використовуючи попередньо викрадений телефон, марки «Samsung J2», imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , попередньо знаючи логін та пароль входу увійшов в обліковий запис потерпілої в автоматизованій системі віддаленого доступу «приват24», після чого подав заявку від її імені та відкрив нову банківську картку № НОМЕР_6 з кредитним лімітом на суму 75 000 гривень, чим порушив недоторканість приватного життя.

Крім того, він же, 14.10.2024 близько 12 години 55 хвилин, перебуваючи у під`їзді багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України від 12 серпня 2024 року № 3891-ІХ "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з першого поверху під`їзду велосипед марки «Forte», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-24/13723-ТВ від 18.10.2024 становить 4 517 гривень 00 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 , майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_8 інкримінується таємне викрадення чужого майна, в тому числі вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, також несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, в тому числі вчинене повторно, тобто вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.361 КК України, а також незаконне використання конфіденційної інформації про особу, в тому числі вчинене повторно, тобто вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.182 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у інкримінованих йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.182, ч.2 ст.182, ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно вчинив вказані кримінальні правопорушення, суму завданих збитків не оспорює. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили обставини зазначені в обвинувальному акті щодо викраденого у них майна та грошових коштів. Підтримали заявлені цивільні позови які просили задовольнити. Щодо міри покарання поклались на розсуд суду.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_10 та не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, завдані збитки повністю не відшкодовані, просив задовольнити його цивільний позов.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у викраденні чужого майна, вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, він же своїми умисними діями, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненими повторно, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.361 КК України, а також своїми умисними діями, які виразились у незаконному використанні конфіденційної інформації про особу, вчиненими повторно, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.182 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав повністю свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, однак раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення в тому числі аналогічних злочинів проти власності, відбував реальну міру покарання, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, після звільнення з місць позбавлення волі протягом короткого часу знову вчинив злочин, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, завдані збитки не відшкодовані, що безумовно свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність, останній не працює, тобто не займається суспільного корисливою справою, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_8 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді обмеження та позбавлення волі, із застосуванням положень ст.70 ч.1 КК України, що відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення цілей покарання.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

Підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає, з урахуванням того, що 14.05.2021 звільнившись із місць позбавлення волі, обвинувачений повторно вчинив нові злочини проти власності, заподіяна шкода не відшкодована.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної задовольнити повністю, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілої ОСОБА_5 6333, 33 гривень спричиненої матеріальної шкоди, тобто в межах пред`явленого обвинувачення.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілого ОСОБА_10 6166,67 гривень спричиненої матеріальної шкоди, оскільки матеріальна шкода судом стягується з врахування розміру пред`явленого обвинувачення та документального підтвердження понесених витрат.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілої ОСОБА_4 82 000 гривень спричиненої матеріальної шкодив та 5000 гривень завданої моральної шкоди.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілого ОСОБА_6 2029 гривень 80 копійок спричиненої матеріальної шкоди , враховуючи ті обставини, що викрадений в потерпілого був викупленим ним же із ломбарду за суму у розмірі 2029 гривень 80 копійок, що стверджується касовим чеком НОМЕР_9 та 4000 гривень завданої моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та характеру вимушених змін у їх життєвих стосунках.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.2 ст.182, ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.182 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.2 ст.182 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.361 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.2 ст.361 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 до відбуття остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Оскільки в межах даних кримінальних проваджень до ОСОБА_8 запобіжний захід не застосований, то строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.7 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 термін перебування під цілодобовим домашнім арештом, а саме з 21.10.2024 по 18.12.2024 року включно, із розрахунку, що трьом дням цілодобового домашнього арешту відповідає один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_5 6 333 (шість тисяч триста тридцять три) гривні 33 (тридцять три) копійки матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 6166 (шість тисяч сто шістдесят шість) гривень 67 (шістдесят сім) копійок матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_4 82 000 (вісімдесят дві тисячі) гривень матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 2029 ( дві тисячі двадцять дев`ять) гривень 80 копійок матеріальної шкоди та 4 000 (чотири тисячі) гривень моральної шкоди.

Речові докази:

- велосипед марки «Caso Ultra» - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6

- ДВД Р диски зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- мобільний телефон марки «Samsung J2», imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 повернути за належністю потерпілій ОСОБА_4 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2024 року на речі та предмети скасувати.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати за проведення чотирьох судово-товарознавчих експертиз, а саме №СЕ-19/103-24/11566-ТВ від 05.09.2024 в сумі 1514,56 грн., №СЕ-19/103-24/12602-ТВ від 26.09.2024 в сумі 1193,85 грн., №СЕ-19/103-24/12601-ТВ від 26.09.2024 в сумі 1193,85 грн. та №СЕ-19/103-24/13723-ТВ від 18.10.2024 в сумі 1989,75 грн., а всього на загальну суму 5 892 (п`ять тисяч вісімсот дев`яноста дві) гривні 01 (одна) копійка.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1