Справа № 715/1345/25
Провадження № 1-кс/715/97/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2025 Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого відділення №3 (с-ще Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення №3 (с-ще Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні слідчий посилається на те, що слідчими відділення № 3 (с-ще Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001549 від 02 травня 2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.06.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 168, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації старшого солдата ОСОБА_6 призначено на посаду майстра (73-7244А) військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту призову на військову службу за призовом під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_6 , набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, 01 травня 2025 року, близько 23 год. 30 хв. старший солдат ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння та знаходився у під`їзді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У цей час він голосно стукав у двері квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає його співмешканка ОСОБА_7 , порушуючи громадський спокій мешканців будинку.

На зауваження з боку сусіда, громадянина ОСОБА_8 який закликав припинити шум через пізній час, ОСОБА_6 словесно погодився та покинув під`їзд. Однак відчувши особисте обурення та образу від вказаного зауваження, діючи з мотиву помсти, він вирішив помститися останньому шляхом знищення його майна, а саме автомобіля марки "Volkswagen Passat В5", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в цей час знаходився на вулиці за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи свій умисел, направлений на пошкодження зазначеного автомобіля, близько 23 год. 50 хв. діючи умисно, з метою знищення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання шкідливих наслідків у вигляді знищення автомобіля та настання майнової шкоди для його власника ОСОБА_8 , та бажаючи їх настання підпалив за допомогою запальнички серветку для витирання салону автомобіля, яку підклав під праве заднє колесо транспортного засобу марки "Volkswagen Passat В5", реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого виникла пожежа.

Підпал був вчинений шляхом застосування вогню як загально-небезпечного способу знищення майна, що створило небезпеку для навколишнього середовища та могло призвести до поширення вогню на інші об`єкти (зокрема поряд розташовані автомобілі та житловий будинок).

У результаті дій ОСОБА_6 вказаний транспортний засіб було пошкоджено вогнем, чим потерпілому ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду на суму 200 000 грн.

02.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто.

За скоєння злочину інкримінованого ОСОБА_6 законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, а тому відповідно до ст. 12 КК України даний злочин є тяжким.

У скоєнні даного злочину підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області, та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, майстер військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколом допиту потерпілого; іншими доказами кримінального провадження у сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього, як на підозрюваного, процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На даний час існують ризики, які дають підстави органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи особливу тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Стосовно ризику (небезпеки) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (як однієї із підстав застосування запобіжного заходу) слід зауважити, що застосування конкретного запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), серед яких одним з важливіших є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Така правова позиція цілком узгоджується з уставленою міжнародною практикою. Так, у ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи К (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується підозрюваному.

Отже, невідворотність реального відбування покарання у разі визнання винним ОСОБА_6 , свідчить про те, що останній усвідомлюючи, що у разі набрання законної сили вироку щодо нього за вчинення кримінального правопорушення, по якому повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, він може отримати реальний строк покарання у вигляді 7 позбавлення волі, з метою уникнення від покарання, може вчиняти дії щодо переховування від органів досудового розслідування чи у подальшому від суду.

Також, враховуючи характер та обставини скоєння даного злочину, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду як на території України, так і на території іноземних держав, зважаючи на те що він особисто здійснював організацію незаконного перетину іншими особами кордону нашої держави поза контрольно-пропускним пунктом;

- п. 3 незаконно впливати на свідків або потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

З метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків або потерпілого у кримінальному провадженні. При цьому може намагатись здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб як особисто, так і через інших осіб, з метою схилити їх до зміни наданих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за скоєне.

- п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки, на даний час не проведені всі необхідні слідчі дії;

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, у органу досудового розслідування наявні достатні дані вважати, що присутній ризик того, що він продовжить вчиняти аналогічного роду кримінальні правопорушення з метою отримання винагороди за його скоєння.

Крім того, в порядку ст. 178 КПК України, слід врахувати вагомість наявних доказів вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, що відносяться до категорії тяжких, відсутність підстав які б вказували на неможливість застосування даного запобіжного заходу щодо підозрюваного (зокрема через стан здоров`я), а також те, що дане кримінальне правопорушення вчинене в умовах воєнного стану, який діє в Україні.

Крім того, в порядку ст. 178 КПК України, слід врахувати вагомість наявних доказів вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, що відносяться до категорії тяжких, відсутність підстав які б вказували на неможливість застосування даного запобіжного заходу щодо підозрюваного (зокрема через стан здоров`я).

Зважаючи на вище викладене, просить суд задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

Слідчий відділення №3 (с-ще Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 та прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат: ОСОБА_5 заперечували проти задоволення даного клопотання. Просили суд відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_6 підозри на даному етапі досудового розслідування підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, які були досліджені під час розгляду клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши надані докази, вважаю, що стороною обвинувачення доведено також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 на даний час не має постійного місця роботи, однак являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , він підозрюється у вчиненні умисного знищення та пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, що в своїй сукупності свідчить про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 може впливати на свідків або потерпілого для уникнення відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, приходжу до висновку, що такий ризик в повній мірі доведений прокурором в ході розгляду клопотання. Так, ОСОБА_6 , може продовжувати здійснювати вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Відтак, існує ризик вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, з метою попередження можливості підозрюваним вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, беручи до уваги сукупність характеризуючих даних про особу підозрюваного, суспільний резонанс вчиненого кримінального правопорушення в даній місцевості, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави в даному конкретному випадку, вважаю, що відповідним та ефективним розміром застави для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде застава в сумі 200 000 грн.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 192-194, 196-199, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділення №3 (с-ще Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Терміном закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити 16 год. 00 хв. 01 липня 2025 року.

Розмір застави, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області становить 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 01 липня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 та слідчого суддю Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: