Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8622/24
Номер провадження 1-кп/711/231/25
УХВАЛА

05 червня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002911 від 10.09.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Норильськ, рф, громадянина України, українця, з вищою освітою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002911 від 10.09.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначила, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.09.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.11.2024 включно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.04.2025 обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 дію, тобто до 12.06.2025. Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати ОСОБА_4 змінювати місце проживання та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений проживає в одному населеному пункті зі свідками, особисто знайомий з ними, тому є достатні підстави вважати, що він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності. В судовому засіданні допитані як свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що зменшує ризик впливу на свідків, але не повністю виключає, оскільки судовий розгляд ще не завершений і існує вірогідність виникнення клопотань у повторному їх допиті судом, а ОСОБА_4 , як встановлено досудовим розслідуванням, вже вчиняв спроби тиску на свідків у даному провадженні шляхом вмовлянь, з метою зміни ними своїх показів. Крім того, ОСОБА_4 , може вчиняти дії, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню. Слідством установлено, що ОСОБА_4 , відразу після вчинення злочину не повідомив про дану подію медичних працівників та поліцію, намагався впливати на свідків з метою зміни ними показів, що свідчить про його можливий намір приховати факт злочину. На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а запобігти ним шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо. Зокрема, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований з огляду на високий ступінь ризику впливу на свідків, переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Особиста порука не може бути застосована, оскільки відсутні будь-які дані про осіб, які заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу вимогу. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 . Тому просить продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, не визначаючи розмір застави у кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечувала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно її підзахисного та просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби. Зазначила, що ризики, на які посилалася сторона обвинувачення на сьогоднішній день відпали, та обвинувачений ніяким чином не зможе перешкоджати подальшому розгляду кримінального провадження. Зауважила, що перебіг ефективного розгляду справи зменшив ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу на початковій стадії розслідування, тому є необхідність у скасуванні виняткового запобіжного заходу та застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби. В ході розгляду кримінального провадження вже допитані всі свідки по справі, досліджені всі письмові докази, допитані експерти, тобто судове слідство по справі майже закінчено. Зважаючи на те, що всі наявні ризики, на які вказував прокурор наразі вже відпали, вважає за доцільне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби. Крім того, ОСОБА_4 має сталі міцні зв`язки, постійне місце проживання, являється учасником АТО, що свідчить про його соціальну свідомість як громадянина України, позитивно характеризується. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, забезпечить надання можливості обвинуваченому працювати для того, щоб забезпечувати своїх дітей та себе.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив та підтримав клопотання свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.09.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.11.2024 включно.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.04.2025 ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.06.2025 року включно.

За змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, зокрема окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду за обставин викладених в обвинувальному акті та клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити даний злочин.

Разом з тим, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, про наявність яких, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, який посягає на життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавленням волі, а також те, що усвідомлення ОСОБА_4 можливості настання вкрай тяжких несприятливих наслідків може спонукати його до зміни місця проживання та ухилення від явки до суду, крім того, ОСОБА_4 проживає в одному населеному пункті зі свідками, з якими особисто знайомий, і, хоча вони вже допитані, існує вірогідність виникнення клопотань у повторному їх допиті в судовому засіданні, тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст.177 КПК України, таких як: 1) особисте зобов`язання враховуючи високий ступінь ризику впливу на свідків, переховування від суду, він не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження через те, що є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень; 2) особиста порука - оскільки наразі відсутні будь-які дані про осіб, які, заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу вимогу; 3) домашній арешт оскільки він не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків, з огляду на наявність високого ступеню ризиків впливу на свідків. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає необхідним не визначати розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_4 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не відпали, а підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відсутністю підстав для зміни запобіжного заходу, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України, а саме на 60 днів, тобто до 03.08.2025 року включно.

Керуючись ст.ст.31, 177, 178, 197, 369-372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.08.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 09.06.2025 о 08.30 год.

Суддя: ОСОБА_1