Справа № 487/4031/25
Провадження № 1-кп/487/551/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 року місто Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001980 від 02.12.2023 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шурине Миколаївського району Миколаївської області, має середню спеціальну освіту, працевлаштований на посаді машиніста насосних установок в МКП «Миколаївводоканал», одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001980 від 02.12.2023 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 02.12.2023 року приблизно о 09:00 годині керував автомобілем марки ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у працездатному стані та рухався у ранковий час доби, по середньозернистій асфальтобетонній проїзній частині у крайній правій смузі проспекту Центрального зі сторони вулиці Шосейної в напрямку вулиці Гліба Бабича (8-го Березня) в місті Миколаєві, Миколаївської області.

Так, рухаючись у вказаному напрямку, наближаючись до технологічного розриву розташованого по проспекту Центральному, ОСОБА_5 рухаючись у крайній правій смузі з трьох наявних по напрямку руху, з метою заїзду до технологічного розриву задля здійснення розвороту в іншу сторону проспекту Центрального, в напрямку вулиці Бузника, здійснив маневр повороту ліворуч минаючи середню смугу та виїхав у крайню ліву смугу проспекту Центрального.

У цей же час, на вищевказаній ділянці дороги, позаду розташування транспортного засобу ОСОБА_5 , у попутному напрямку, в крайній лівій смузі, з трьох наявних, рухався автобус марки Mercedes Benz Sprinter 316 CDI державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював пасажирські перевезення за маршрутом №21 та в середині вказаного транспортного засобу серед інших пасажирів на пасажирському сидінні перебувала потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рухаючись у вказаний день, час, водій автомобіля марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, знаючи, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, розуміючи, що водій, який виконує поворот в межах перехрестя з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам, напроти, почав здійснювати небезпечний маневр повороту у ліву сторону, по напрямку руху останнього, а саме виїхав на смугу для руху вищевказаної ділянки дороги, в той час, коли в попутному напрямку рухався автобус марки Mercedes Benz Sprinter 316 CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 , та відповідно не надав переваги в русі останньому, в результаті чого допустив з ним зіткнення, та в подальшому допустив зіткнення з автомобілями «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_3 , та «Hyundai Terragon» реєстраційний номер НОМЕР_4 , які перебували в нерухомому стані в крайній правій смузі.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса марки Mercedes Benz Sprinter 316 CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому голівки та шийки правої плечової кістки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання та закриття провадження у зв`язку з наявністю відповідних правових підстав.

Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з його примиренням з потерпілою.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 285 цього Кодексу передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами частини другої тієї ж статті, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до судової практики та роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примиренням винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним у результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

З огляду на викладене, оскільки потерпіла примирилась з обвинуваченим, претензій матеріального та морального характеру не має, суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, слід закрити у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази, а саме: автомобіль «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю; автомобіль «Mercedes Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_7 , вважати повернутим за належністю; оптичний DVD-R диск з відеозаписом «2023-12-02 в 11.07.10_9е639bb7» з відеокамер - зберігати в матеріалах справи.

Приймаючи рішення щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд враховує висновок, викладений у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду 01.02.2024 у справі №930/497/23 (провадження №51-4798км23) про те, що процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

За таких обставин, питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України, а саме: зі ОСОБА_5 на користь держави підлягають стяненню витрати за проведення судової експертизи по дослідженню технічного стану транспортних засобів №СЕ-19/115-23/17687-ІТ від 04.01.2024 року у розмірі 3029,12 гривень; витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ 19/115-23/17686-ІТ від 20.12.2023 року у розмірі 1514,56 гривень; витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ 19/115-23/17679-Іт від 08.01.2024 року у розмірі 7572,80 гривень; витрати за проведення судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин і механізму ДТП №1312-34-25 від 15.05.2025 року у розмірі 5088,96 гривень.

Керуючись статтями 12, 44, 46 КК України, статтями 100, 124, 126, 284-288, 314-316, 369-372, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001980 від 02.12.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи по дослідженню технічного стану транспортних засобів №СЕ-19/115-23/17687-ІТ від 04.01.2024 року у розмірі 3029,12 гривень, судової автотехнічної експертизи №СЕ 19/115-23/17686-ІТ від 20.12.2023 року у розмірі 1514,56 гривень, судової автотехнічної експертизи №СЕ 19/115-23/17679-Іт від 08.01.2024 року у розмірі 7572,80 гривень, судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин і механізму ДТП №1312-34-25 від 15.05.2025 року у розмірі 5088,96 гривень стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази, а саме: автомобіль «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю; автомобіль «Mercedes Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_7 , вважати повернутим за належністю; оптичний DVD-R диск з відеозаписом «2023-12-02 в 11.07.10_9е639bb7» з відеокамер - зберігати в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1