Справа № 639/2672/25
Провадження № 1-кп/639/277/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000278 від 19.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою проживає, що призводить до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виражається у формі втрати енергійності, втомі, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Так, 18.01.2023 близько 11 год 00 хв ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї бабусі ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало в умисних діях, висловлювання нецензурною лайкою, внаслідок чого останній могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю.

За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.02.2023 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень на користь держави.

Також, 25.05.2024 о 14 год 05 хв ОСОБА_3 за місцем проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї бабусі ОСОБА_6 , з якою живе спільним побутом, домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у образах нецензурною лайкою.

За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.06.2024 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень на користь держави.

Крім того, 19.01.2025 о 18 год 00 хв за місцем мешкання ОСОБА_7 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, вчинив відносно своєї бабусі ОСОБА_6 , домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру: ображав нецензурною лайкою, кричав та заважав спати, поводив себе неадекватно, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди її психологічному здоров`ю.

За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.02.2025 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1020 гривень.

Надалі, 25.02.2025 близько 12 год 00 хв ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї бабусі ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди її психологічному здоров`ю.

У подальшому, згідно постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.03.2025 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1020 гривень.

Також, ОСОБА_7 26.02.2025 приблизно о 10 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї бабусі ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди її психологічному здоров`ю.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 26.02.2025 о 18 год 50 хв перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та не виконав раніше складений відносно нього терміновий заборонний припис серії АА №535677 від 25.02.2025, а саме: заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_6 .

За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.03.2025 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень на користь держави.

Внаслідок таких систематичних дій з боку ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_6 постійно перебуває у стані емоційного пригнічення, у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя, погіршенні якості життя в цілому, зниження рівня психосоціального функціонування, що є наслідком переживання довготривалої психотравмівної ситуації.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, не оспорює встановлені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що протягом 2023-2025 років він дійсно вчиняв домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_6 , за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, свою вину в інкримінованому злочині визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду прокурор вважала за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ним не оспорюються.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, на адресу суду надала заяву про проведення судового засідання без її участі.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, які вважали за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілої, керуючись вимогами ст. 325 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження без участі потерпілої, оскільки за її відсутності можливо вирішити питання, які вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина у обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї бабусі, тобто особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених п. 6, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань та інвалідності не має, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, наявність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, піддав критичній оцінці свої дії та усвідомлює негативні наслідки, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає можливим прийняти рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, із застосуванням на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування немає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 29 травня 2025 року.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 2 ст. 76, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України зобов`язати ОСОБА_3 пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається (направляється) обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1