Провадження 1-кс/127/6390/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника юстиції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження № 0000008 внесеного до ЄРДР 03.01.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Новобузького району, Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника юстиції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000008 внесеного до ЄРДР 03.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , не раніше 24 лютого 2022 року, більш точний час з об`єктивних причин встановити не виявилось можливим, перебуваючи на тимчасово окупованій території України - в м. Скадовськ Херсонської області, діючи умисно, реалізуючи прямий умисел, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, прийняв пропозицію та добровільно зайняв посаду заступника начальника відділу бюджетної політики Департаменту бюджетної політики і формування бюджету у т.зв. «Министерстве финансов Херсонской области».

У подальшому, для здійснення своє протиправної діяльності, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території державою-агресором, за допомогою номеру телефону НОМЕР_1 у програмному забезпечення миттєвого обміну повідомленнями мережею Інтернет «Telegram» створив обліковий запис НОМЕР_2 та електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , які використовував для здійснював листування з представникам різних рівнів т.зв. «Министерства финансов Херсонской области», в тому числі в.о. Міністра фінансів Херсонської області ОСОБА_7 , першим заступником Міністра фінансів Херсонської області ОСОБА_8 , шляхом відправлення (отримання) сканкопій документів фінансово-бюджетного характеру, в тому числі особисто підготовлених, а також отримання наказів, розпоряджень, вказівок тощо, необхідних для належного функціонування незаконно створених органів влади на тимчасово окупованій території України.

07 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та відповідно до ч. 3 ст. 111 та ст. 135 КПК України вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України 07 лютого 2025 року у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 10 год. 00 хв. 11,12,13 лютого 2025 року до слідчого для допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих і процесуальних дій у статусі підозрюваного. При цьому, ОСОБА_6 у визначені дні не з`явився та про поважні причини не явки не повідомив.

Водночас, у ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України.

14 лютого 2025 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено співробітникам ГВ КР ІНФОРМАЦІЯ_3.

На даний час, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування і суду, та знаходиться на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності за учинене ним кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, у справі «Феррарі - Браво проти Італії», не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таке ж тлумачення терміну «обґрунтована підозра» знайшло своє відображення у рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «K.F. проти Німеччини».

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на причетність підозрюваного до вчинення зазначеного злочину, при цьому, таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На сьогоднішній день виникла необхідність в обранні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваному запобіжного заходу більш м`якого може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яка підтверджується зібраними у ході досудового слідства доказами, а саме протоколами огляду, висновком експерта.

При цьому, під час досудового розслідування, шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час, підозрюваний знаходиться на тимчасово окупованій території України. Вказаний факт свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 переховується від органів досудового розслідування та суду на території російської федерації.

Водночас, у ОСОБА_6 , який поділяє погляди політичного та військового керівництва країни агресора щодо необхідності проведення т. зв. «спеціальної військової операції на території України» з метою «демілітаризації та денацифікації України, захисту українського населення від геноциду київського режиму», можуть зберігатися об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім того, зважаючи на той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду на території російської федерації, у його діях наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - а саме можливість незаконно впливати на свідків, спеціалістів у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки вищевказаного кримінального правопорушення дають підстави вважати, що підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер вищевказаних злочинів та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його судом винуватим, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити нові або продовжуватиме вчиняти злочини, а тому з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладених обставин, жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи складну суспільно-політичну ситуацію в Україні на даний час, за умов проведення відповідними силовими підрозділами України бойових дій, направлених на оборону та деокупацію окремих території України, небезпека вчинення підозрюваним вищезазначених дій носить підвищений характер, а відтак такі обставини вимагають більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та перебуваючи на волі може вчинити спробу незаконно впливати на свідків та спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, а також враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин викладених в ньому та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечив проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що стороною обвинувачення не наведено доказів того, що підозрюваний був належним чином повідомлений про наявність даного клопотання, а тому просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчим суддею встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження № 0000008 внесеного до ЄРДР 03.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

07.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього обмежувального заходу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_10 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника юстиції ОСОБА_5 від 14.02.2025 ОСОБА_6 оголошений в державний та міжнародний розшук.

Також слідчий суддя бере до уваги те, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, що в свою чергу свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_6 намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника юстиції ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя