Справа № 461/6490/25
Провадження № 1-кс/461/5294/25
УХВАЛА

10.09.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

представника заявника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент», про скасування арешту майна в кримінальному провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент, звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Свої вимоги мотивував тим, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.08.2025 року, в рамках кримінального провадження № 0000145 від 15.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 239, ч. 2 ст. 364-1 КК України, було накладено арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження (в тому числі щодо поділу та/або об`єднання) та користування на земельну ділянку по вулиці Вокзальна, 4, с. Малехів, Львівського району, Львівської області, яка перебуває у користуванні заявника.

Повідомив, що рішенням органу місцевого самоврядування покладено на ТОВ Ековей Вейст Менеджмент обов`язок зі збирання, зберігання і перевезення твердих побутових відходів у м. Львові.

На виконання вищевказаного рішення укладено численні договори між ТОВ "Ековей Вейст Менеджмент" та споживачами послуг зі збирання та перевезення твердих побутових відходів на території Львівської міської територіальної громади.

При цьому, земельна ділянка по вулиці Вокзальна, 4 у с. Малехів перебуває в користуванні ТОВ «Ековей Вейст Менеджмент» і є центральною ланкою у технологічному процесі виконання компанією послуг зі збирання та перевантаження відходів.

Наполягає, що заборона користування відповідною земельної ділянкою блокує роботу ТОВ "Ековей Вейст Менеджмент", що означає неможливість збирання та перевезення твердих побутових відходів з Львівської міської територіальної громади та як наслідок:

-для населення - це загроза екологічної катастрофи, через накопичення твердих побутових відходів на вулицях, контейнерних майданчиках;

-для працівників - неможливість виконання трудових функцій та отримання заробітної плати;

-для держави - не здійснення діяльності означає нульову сплату податків, що є втратою для бюджету.

З урахуванням викладеного, просив скасувати арешт у частині права користування земельною ділянкою, а в іншій частини - залишити без змін задля забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Представник заявника в судовому засіданні просив клопотання задовольнити повністю з підстав викладених у ньому.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання категорично заперечував. Зазначив, що здійснення господарської діяльності на зазначеній земельній ділянці може слугувати її подальшому забрудненню та зміні земельного покрову. Просив врахувати, що у заявника є інша земельна ділянка для продовження здійснення його господарської діяльності згідно з укладеними договорами.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні про скасування арешту майна слід відмовити з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №№ 0000145 від 15.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 239, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.08.2025 року було накладено арешт з позбавленням права на користування, розпорядження, відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій на земельну ділянку по вулиці Вокзальна, 4, с. Малехів, Львівського району, Львівської області, що перебуває в користуванні ТзОВ «ЕКОВЕЙ ВЕЙСТ МЕНЕДЖМЕНТ» () згідно договору оренди нерухомого майна №1/10/22 від 01.10.2022, землекористувачем якої є ПАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» (президент підприємства ОСОБА_5 ) на підставі державного акту на право постійного користування землею ЛВ-42 виданого 12.08.1994.

Загальний розмір шкоди завданої внаслідок незаконного розміщення та перевантаження твердих побутових відходів (сміття) на земельній ділянці площею 2,92 га без кадастрового номеру, яка знаходиться по вулиці Вокзальна, 4, с. Малехів, Львівського району, Львівської області, що спричинило її забруднення та суміжної земельної ділянки з кадастровим номером №:03:001:0263, у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам на загальну суму 8 084 305 (вісім мільйонів вісімдесят чотири тисячі триста п`ять) грн.

09.08.2013 року виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення № 683 "Про визначення виконавців послуг зі збирання, зберігання і перевезення твердих побутових відходів у м. Львові" , яким покладено в тому числі на ТОВ Ековей Вейст Менеджмент обов`язок зі збирання, зберігання і перевезення твердих побутових відходів у м. Львові.

До матеріалів клопотання долучено копії договорів, укладених між ТОВ "Ековей Вейст Менеджмент" та споживачами послуг зі збирання та перевезення твердих побутових відходів на території Львівської міської територіальної громади, зокрема: Клінічний центр дитячої медицини; КНП 4-а міська поліклініка; КНП Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр та інші.

Згідно листа Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 22.08.2025 року № 2501-вих-122902 для виконання покладених функцій ТОВ «Ековей Вейст Менеджмент» використовує, перевантажувальну станцію, земельну ділянку за адресою: вул. Вокзальна, 4. с. Малехів, Львівського району, Львівської області. Використання зазначеної земельної ділянки є необхідним, оскільки вона виконує функції перевантажувальної станції, що дозволяє здійснювати перевезення побутових відходів на полігон, розташований на значній відстані від м. Львова.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 4 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на зазначене у клопотанні майно було накладено необґрунтовано чи з порушенням вимог КПК України,

При цьому, заявник не довів та не надав доказів, які б спростовували обґрунтування обставинам встановленим слідчим суддею при накладенні арешту.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, не доказано необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, та існують підстави для подальшого збереження арешту майна, при цьому слідчим суддею не встановлено, що даний захід кримінального провадження несе в собі надмірний тягар для заявника.

Окрім того, при прийнятті рішення, слідчий суддя враховує норми Закону України «Про охорону земель».

Так стаття 35 закону визначено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані:

-дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України;

-проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів;

-підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо;

-дотримуватися нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів;

-надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів;

-сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів;

-своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок;

-забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні;

-забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку;

-забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям;

-уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Статтею 45 вказаного закону визначено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

У разі виявлення фактів забруднення ґрунтів небезпечними речовинами спеціально уповноважені органи виконавчої влади у галузі охорони земель вживають заходів до обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, притягнення винних до відповідальності згідно із законом і проведення в установленому порядку робіт з дезактивації, відновлення забруднених земель, консервації угідь і визначення режимів їх подальшого використання.

Особливості режиму і порядку використання забруднених земель погоджуються з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Нормативи гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин у ґрунтах, а також перелік цих речовин встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 46 Закону при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються:

-виконання заходів щодо запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечне поводження з ними;

-максимальне збереження ґрунтового покриву на основі обраного оптимального варіанта територіального розміщення об`єктів поводження з відходами;

-зняття родючого шару ґрунту, його складування, збереження та використання при рекультивації земель, покращенні малопродуктивних земель і благоустрої населених пунктів;

-запобігання негативному впливу об`єктів поводження з відходами, що використовуються для збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення відходів на ґрунтовий покрив прилеглих територій;

-рекультивація земельних ділянок після ліквідації об`єктів поводження з відходами.

Підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, зобов`язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.

У районах можливого забруднення земель небезпечними відходами, у тому числі аварійними, викидами від стаціонарних і пересувних джерел за рішенням місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування проводяться постійні або періодичні обстеження хімічного складу ґрунтів з метою виявлення та визначення їх негативного впливу на здоров`я людини, а також окремих видів природних ресурсів і довкілля в цілому.

Розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України "Про відходи".

Враховуючи вищевикладене, позицію слідчого, який проти задоволення клопотання категорично заперечував, оскільки на даний час триває досудове розслідування, натомість продовження користування земельною ділянкою в господарських цілях може призвести до її подальшого забруднення, слідчий суддя приходить до висновку, що потреба в арешті на вказане майно не відпала, а тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також забезпечення можливих майбутніх цивільних позовів у вказаному кримінальному провадженні, клопотання про скасування арешту не підлягає до задоволення та є таким, що подано передчасно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент», про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000145 від 15.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 239, ч. 2 ст. 364-1 КК України, - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 15 вересня 2025 року о 16 год. 20 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1