Дата документу 27.06.2025Справа № 554/9454/25
Провадження № 1-кс/554/8165/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000824 від 25.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, у якому просить накласти арешт на автомобіль PEUGOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, та визначити місце його зберігання за адресою: м. Полтава, вул. Огнівська, буд. 6.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 24.06.2025 року, близько 13:50 год., водій мотоцикла KOVI 270-ST JNC 300, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 рухався в м. Полтава по вул. Панянки, у напрямку від вул. Героїв Азову до вул. Володимира Козака, де при виконанні маневру обгону на нерегульованому перехресті із вул. Героїв Крут, скоїв зіткнення з автомобілем PEUGOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду в попутному напрямку та виконував маневр повороту ліворуч. Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та доставлений в КП «1-а міська клінічна лікарня ПМР»

25.06.2025 року відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000824 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України.

25.06.2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди по вул. Панянки у м. Полтава було вилучено та передано на відповідальне зберігання легковий автомобіль PEUGOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , котрий зберіг на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди (механічні пошкодження), у результаті якого водій іншого транспортного засобу отримав тілесні ушкодження.

Транспортний засіб передано на відповідальне зберігання за адресою: м. Полтава, вул. Огнівська, буд. 6, Полтавського району, Полтавської області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого Полтавський ВРЕР, легковий автомобіль PEUGOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

25.06.2025 року постановою слідчого вищевказані транспортні засоби визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000824.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль PEUGOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , оскільки він є тимчасово вилученим майном та у слідства є потреба в його подальшому використанні під час проведення експертних досліджень та слідчих дій.

Не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна, слідів злочину та його відчуження третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, є співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.

У судове засідання слідчий ОСОБА_4 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі, вимоги, викладені у клопотанні, підтримав.

Власниця майна ОСОБА_3 в судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення клопотання, просила не позбавляти її права користуватися транспортним засобом, оскільки він є необхідним їй у професійній діяльності. Вказала, що вона є потерпілою в кримінальному провадженні, а тому позбавлення її права користуватися своїм майном вважала надмірним.

Заслухавши думку власника майна, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, проходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000824 від 25.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Метою накладення арешту на вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 24.06.2025 року автомобіль PEUGOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Постановою слідчого від 25.06.2025 року вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчим доведено, що вилучений 24.06.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль PEUGOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами)№ НОМЕР_2 є доказом злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, отриманих унаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України, і він має істотне значення для встановлення обставин розслідуваної події.

Таким чином, спірний автомобіль являється речовим доказом у кримінальному провадженні, а його використання чи відчуження може призвести до втрати доказової цінності об`єкта або унеможливити проведення з ним необхідних органу досудового розслідування слідчих (розшукових) та процесуальних дій, експертиз.

В свою чергу, застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна надасть можливість провести із ним необхідні слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, встановленню обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, з`ясуванню обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановленню причинного зв`язку між діяннями учасників пригоди та наслідками, які настали, що неможливо встановити без дослідження транспортного засобу, на якому залишилися сліди кримінального правопорушення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Щодо позиції власниці майна, яка просила при застосуванні арешту майна не позбавляти її права користування автомобілем, слідчий суддя зазначає, що з огляду на стадію досудового розслідування, в органу досудового розслідування існує нагальна необхідність забезпечення збереження транспортного засобу в незмінному стані. Умови досудового розслідування та ризик втрати слідової інформації, що зберігає автомобіль, у разі його експлуатації, виключають на даному етапі можливість передання його у користування власнику, а тому суд, з метою забезпечення належного розслідування та збереження речового доказу, на даному етапі вважає за доцільне накласти арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування майном.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Місце зберігання транспортного засобу слід визначити за адресою: м. Полтава, вул. Огнівська, буд. 6, Полтавський район, Полтавська область.

Разом із тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль PEUGOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання транспортного засобу визначити за адресою: м. Полтава, вул. Огнівська, буд. 6, Полтавський район, Полтавська область.

Ухвала підлягає негайному ви конанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 30 червня 2025 року о 15 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1