Провадження № 1-кс/643/4884/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_7 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000924 від 02.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28, ст. 441КК України, -

встановив:

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000924 від 02.04.2022 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина рф, уродженця м. Газалкент, Ташкентської області, Узбецької РСР, СРСР, проживаючого: АДРЕСА_1 , генерал-лейтенанта, командувача НОМЕР_1 загальновійськової армією західного військового округу ЗС РФ (військова частина № НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ІПН НОМЕР_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за попередньою змовою групою осіб та ч. 2 ст. 28, ст. 441 КК України, тобто екоциду, а саме у вчиненні інших дій, що спричинили екологічну катастрофу, за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, Конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Відповідно до ч. 1 статті 56 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій установки і споруди, що містять небезпечні сили, а саме: греблі, дамби й атомні електростанції, - не повинні ставати об`єктами нападу навіть у тих випадках, коли такі об`єкти є воєнними об`єктами, якщо такий напад може викликати звільнення небезпечних сил. Інші воєнні об`єкти, розміщені в цих установках або спорудах чи поблизу них, не повинні ставати об`єктами нападу, якщо такий напад може викликати вивільнення небезпечних сил у таких установках або спорудах та наступні тяжкі втрати серед цивільного населення.

Згідно п. (а) ч. 2 ст. 56 ДП І загальний захист від нападу, передбачений у пункті 1, припиняється щодо гребель і дамб тільки в тому разі, якщо вони використовуються яким-небудь чином, що різниться від їх нормального функціонування, та для регулярної істотної і безпосередньої підтримки воєнних операцій і якщо такий напад є єдиним практично можливим засобом припинити таку підтримку.

24.02.2022 після оголошення президентом РФ про початок «спеціальної військової операції», військові підрозділи, підконтрольні Російській Федерації, перетнули Російсько-Український кордон та розпочали вторгнення на територію України. Цього ж дня на території Харківської області військовослужбовці ЗС РФ розпочали напади на сили оборони України, а також цивільні об`єкти та цивільне населення на території Харківської області.

Зокрема, вторгнення на територію України та ведення бойових дій здійснювали військові підрозділи НОМЕР_4 загальновійськової армії (далі 20 ЗА), яка входить до складу західного військового округу ЗС РФ.

Генерал-лейтенант ОСОБА_8 у період з липня 2022 року по грудень 2022 року проходив військову службу на посаді командувача НОМЕР_5 (в/ч № НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), який усвідомлював факт існування міжнародного збройного конфлікту та свою участь у ньому.

Відповідно до ст. 55 «Настанови зі служби штабів об`єднань збройних сил РФ» від 2010 року (надалі - ОСОБА_9 ), «управління військами організується і складає основі рішення командувача. Командувач несе особисту відповідальність за прийняті рішення, застосування підлеглих військ та виконання ними поставлених завдань. Управління військами він здійснює особисто, через штаб, а також через своїх заступників, начальників пологів військ, управлінь, відділів (відділень) та служб об`єднання відповідно до наказів, директив, розпоряджень, вказівок вищих начальників, штабів та прийнятих рішень».

Згідно ст. 56 Настанови, «управління військами включає: безперервне добування, збирання, обробку, вивчення, узагальнення, аналіз, оцінку та відображення даних обстановки з урахуванням прогнозу її розвитку при підготовці операції (бойових дій), під час її ведення та після виконання бойового завдання; прийняття рішень; доведення завдань до підлеглих; планування операцій (бойових дій) та інших видів бойової діяльності, організацію та підтримку взаємодії; організацію та проведення заходів за видами всебічного забезпечення; керівництво підготовкою нижчестоящих штабів та військ до бойових дій; організацію та здійснення контролю та допомоги нижчестоящим штабам та військам; безпосереднє керівництво діями військ під час виконання ними бойових завдань; підтримка високого морально-психологічного стану військ».

Відповідно до ст. 118 Настанови, «усвідомлення завдання, оцінку обстановки й прийняття рішення на операцію командувач здійснює особисто при безпосередній участі штабу, заступників, начальників родів військ…».

В ст. 119 Настанови зазначено, що «командувач, продовжуючи роботу по прийняттю рішення, розглядає й затверджує замисли заступників, начальників родів військ… щодо бойового застосування підпорядкованих їм військ та забезпеченню операції. При формулюванні завдань військам командувач визначає: їх бойовий склад, засоби посилення; зони (смуги) відповідальності; завдання щодо ведення бойових дій та їх забезпечення; завдання сусідів і час готовності».

Стаття 84 Настанови визначає, що «відділи (відділення) родів військ … об`єднання організовують застосування підлеглих з`єднань, частин і підрозділів; здійснюють планування та виконання заходів за видами всебічного забезпечення, забезпечують роботу заступників командувача, начальників родів військ, управлінь, відділів і служб, за їх вказівками організовують і здійснюють управління підлеглими з`єднаннями і частинами».

Відповідно до ст. 74 Тимчасової настанови, «після усвідомлення завдання, оцінки обстановки, командувач приймає рішення, в якому визначає: замисел операції; … завдання військам... Основу рішення складає замисел, у якому визначаються: напрямки зосередження основних зусиль (головного та інших ударів); способи виконання оперативних завдань; угрупування військ та їх оперативне шикування (бойовий порядок).

Згідно зі статтею 77 Статуту внутрішньої служби ЗС РФ, затвердженого наказом Президента РФ «Про затвердження загальновійськових статутів збройних сил Російської Федерації» від 10.11.2007 № 1495 (ред. від 31.07.2022), «в ході виконання бойових завдань військовою частиною (підрозділом) командир (начальник), керуючись вимогами бойових статутів, повинен вживати заходи щодо дотримання норм міжнародного гуманітарного права».

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 11.03.2022 військовослужбовці 20 ЗА зайшли до с. Оскіл Ізюмського району Харківської області та стали контролювати частину села на лівому березі річки Оскіл. З 20.04.2022 20 ЗА взято під контроль правобережну частину села Оскіл. З 26.04.2022 Оскільська гребля, с. Оскіл та околиці остаточно та фактично перейшли під контроль 20 ЗА.

В подальшому, в період часу, приблизно з 09.09.2022, внаслідок успішних контрнаступальних дій Збройних Сил України (далі ЗСУ), в межах м. Ізюм та Ізюмського району Харківської області, військовослужбовці 20 ЗА почали відступати в тому числі з с. Оскіл в бік Донецької області.

При цьому ОСОБА_8 , віддав наказ особовому складу 20 ЗА на нанесення ударів, по будівлям, спорудам Оскільської греблі, розташованої за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Оскіл, а також вже пошкодженому дорожньому полотну та прилеглій території, з різних артилерійських систем, снарядами різних типів, видів та калібрів. Внаслідок вчинення вказаних дій відбулось пошкодження будівель та споруд Оскільської греблі.

Крім цього, отримавши авіаційну підтримку з боку 6-ї армії військово-повітряних сил і протиповітряної оборони західного військового округу ЗС РФ (далі 6 армія впс і ппо), інженерно саперні підрозділи 20 ЗА замінували та 12.09.2022 інженерними засобами підірвали щит 1-го затвору й дорожнього перекриття між будівлею Оскільської ГЕС та галереєю стаціонарних механізмів, що призвело до руйнування Оскільскої греблі та неконтрольованого залпового витоку води, подальшого зневоднення Оскільського водосховища та підтоплення прибережної зони, тобто об`єкта який не використовувався для військових цілей.

Відповідно до висновку експертів Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 21.12.2023 № 19798/19799/21150/25212-25214/25215 за результатами проведення комплексної комісійної судової військової, вибухотехнічної та інженерно-екологічної експертизи воєнної необхідності, нанесення ударів та підриву із застосуванням зарядів вибухових речовин шляхом їх закладання у конструктивах Оскільської греблі не вбачалось.

Оскільска гребля відноситься до об`єктів, які містять небезпечні сили, за своїм функціональним призначенням не відносилася до об`єктів військового характеру, а також об`єктів подвійного призначення, не використовувалася у військових цілях або військових операціях з боку ЗСУ, не вносила ефективний вклад у воєнні дії, не здійснювала виробництво електроенергії для регулярної істотної і безпосередньої підтримки воєнних операцій, промислових об`єктів, а також об`єктів оборонно-промислового комплексу України.

Оскільська гребля не використовувалася українськими військами. Наявність існування вже пошкодженої дороги через дамбу і сама можливість її використання ЗСУ не кваліфікується як регулярна істотна і безпосередня підтримка.

Разом з цим, за умови використання ЗСУ Оскільської греблі для регулярного перекидання сил через дорогу греблі, що сприяло б контрнаступу українських сил, зриваючи військові операції ЗС РФ на іншому березі греблі - легітимність атаки на греблю не є виправданою, оскільки на підставі принципу пропорційності, російська сторона могла зруйнувати дорогу через греблю, щоб припинити таку підтримку, а тому руйнування самої греблі не було єдиним можливим способом припинити таку підтримку.

Отже, ОСОБА_8 для досягнення мети, умисно спричинив руйнування Оскільської греблі, а з огляду на характер та масштаби греблі усвідомлював настання наслідків у вигляді знищення екосистеми Осколу.

Таким чином, командувач 20 ЗА генерал-лейтенант ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , та іншими невстановленими на цей час військовослужбовцями зс рф, достовірно знаючи, що в селі Оскіл Ізюмського району, Харківської області розташований об`єкт, який містить небезпечні сили Оскільська гребля, розуміючи, що такий напад може викликати звільнення небезпечних сил, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, передбачаючи настання тяжких наслідків та бажаючи їх настання, у порушення законів та звичаїв війни, що передбачені, зокрема ст. 56 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів від 08.06.1977, вчинив напад на споруду Оскільку греблю, що містить небезпечні сили.

21.02.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за попередньою змовою групою осіб

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що командувач 20 ЗА генерал-лейтенант ОСОБА_8 , виконуючи наказ військового та політичного керівництва РФ, віддав наказ підпорядкованим військовим підрозділам про замінування та підрив 12.09.2022 інженерними засобами щита 1-го затвору й дорожнього перекриття між будівлею Оскільської ГЕС та галереєю стаціонарних механізмів, що призвело до руйнування Оскільскої греблі, а саме обвалу щита, знищення прогінної споруди автодорожнього моста греблі та опор мостового крану, яким здійснювалось підйом (спуску) щита, яким контролюється рівень води у водосховищі, неконтрольованого залпового витоку води, подальшого зневоднення Оскільського водосховища та підтоплення прибережної зони, що являє собою екологічну катастрофу, яка відповідно до висновку експертів від 17.11.2023 № 24761/24774/24775 зумовлена руйнуванням або знищенням водопостачання та зрошування земель, зміною мікрокліматичних умов, вітрової ерозії, негативними змінами біотичної складової, руйнуванням рекреаційних властивостей екосистеми та зменшення екосистемних послуг, негативними змінами якості та обсягів харчових ресурсів.

Так, Оскільське водосховище розташоване на території Оскільської територіальної громади, Ізюмського району, Харківської області, площа водосховища складає 122,6 км2, а повний об`єм при нормальному підпірному рівні 435,1 млн. м3. Довжина водосховища 84,6 км, середня ширина 1,6 км, максимальна ширина 4,0 км.

До складу водосховища, як елементу каналу «Сіверський Донець Донбас» входить гідротехнічна споруда приплотинного типу Оскільська гребля, у складі якої технічні будівлі, споруди, машинна зала та бетонна гребля завдовжки 1025 метрів і завширшки 20 метрів, яка розташована у селі Оскіл Ізюмського району Харківської області.

Оскільська гребля була побудована у 1958 році, тоді ж було утворене і Оскільське водосховище. Оскільське водосховище є русловим водосховищем комплексного призначення, яке розташоване на річці Оскіл, суббасейн річки Сіверський Донець.

Крім того, Оскільське водосховище здійснює багатолітнє регулювання стоку річки Оскіл для компенсації забору води до каналу Сіверський Донець-Донбас для потреб населення Донецької, Луганської та Харківської областей України та підтримання водності річки Сіверський Донець в Донецькій та Луганській областях в місцях нижче розташованих руслових водозаборів.

В комплексі гідротехнічна споруда має ключову роль у можливості здійснення пропусків з Оскільського водосховища компенсаційного типу до басейну річки Сіверський Донець, з метою подолання дефіцитів водних ресурсів.

Внаслідок незворотного зневоднення Оскільського водосховища та підтоплення прибережної зони відбулися катастрофічні зміни в природно-техногенній екосистемі р. Сіверський Донець.

Зокрема, призвело до настання негативних наслідків для життєдіяльності цивільного населення, істотного зменшення обсягів та погіршення якості екопослуг, що отримували громадяни, які мешкають на території вказаної екосистеми. Істотне зменшення обсягів та погіршення якості екопослуг, в свою чергу, суттєво негативно змінило та продовжує змінювати в довгостроковій перспективі умови життєдіяльності (існування та проживання) приблизно 9 млн. цивільного населення Донецької, Луганської та Харківської областей України, а також населення, яке проживає в інших областях України, але соціально пов`язане з отриманням екопослуг від природно-техногенних об`єктів екосистеми р. Сіверський Донець.

За вищевикладеними ознаками знищення водосховища є соціально-техногенно-екологічною катастрофою, що призвела до надзвичайної ситуації державного рівня. Здійснення обстрілів та підрив Оскільської греблі, які призвели до її руйнування та зневоднення Оскільського водосховища на площі близько 122,6 км2 спричинило катастрофічні незворотні негативні зміни складу та стану природно-техногенної екосистеми річки Сіверський Донець, до якої входить спільна річкова екосистема річки Оскіл та Оскільського водосховища, а саме: зникнення водно-болотних угідь Оскільського водосховища; часткового зникнення водної біоти та рослинності; опустелювання та вітрову ерозію ґрунту на зневодненій території дна водосховища та прилеглої території; незворотні зміни у водопостачанні та водовідведенні для цивільного населення; руйнування системи зрошування та поливу сільськогосподарських земель; істотні негативні зміни метеорологічних умов в природно-техногенній системі Оскільського водосховища та на прилеглих територіях.

Вищевказаний перелік катастрофічних незворотних негативних змін складу та стану природно-техногенної екосистеми річки Сіверський Донець, до якої входить спільна річкова екосистема річки Оскіл та Оскільського водосховища, є екологічною катастрофою, що призвела до виникнення надзвичайної ситуації регіонального рівня та відповідала масштабам заподіяних наслідків, обсягів технічних і матеріальних ресурсів державного рівня на території вказаної екосистеми та не є вичерпною, щодо наслідків в середньостроковій та довгостроковій перспективі.

Згідно із проведеним Державною екологічною інспекцією у Харківській області розрахунком розміру завданої шкоди, внаслідок руйнування Оскільського водосховища, навколишньому природному середовищу заподіяно шкоду на загальну суму 3 767 822 800, 00 гривень.

Згідно зі ст. 115 Настанови із забезпечення воєнних дій ЗС РФ, інженерне забезпечення (далі НЗВД ІЗ) мінування та руйнування об`єктів і доріг у смузі висування військ (сил) здійснюється за рішенням командувача угрупування військ, що діяло на відповідному напрямку.

Згідно з ст. 112 НЗВД ІЗ при організації інженерного забезпечення дій військ, що здійснюють відхід, крім звичайних завдань передбачається руйнування постійних мостів, гідротехнічних споруд і шляхів після пропуску своїх військ (сил).

Згідно з вимогами ст. 117 НЗВД ІЗ всі мости і важливі дорожні споруди прикриваються загородженнями і одночасно готуються до руйнування.

Таким чином, враховуючи вимоги ОСОБА_9 , Уставів та Статутів ВС РФ встановлено, що за відсутності безпосереднього наказу ОСОБА_8 , у підпорядкуванні якого перебував 16 інженерно-саперний полк та 340 інженерно-саперний батальон 144 мотострілецької дивізії, знищення Оскільської греблі було б не можливо.

Аналіз внутрішніх документів, а також алгоритм прийняття рішень про застосування певного виду озброєння, кількісної та якісної характеристики боєприпасів та об`єкту ураження безпосередньо вказує на те, що ОСОБА_8 , як командувач 20 ЗА та особа, яка уповноважена на видання наказів, віддав відповідний наказ підпорядкованим підрозділам, з розумінням об`єкту ураження, виду, характеру та кількості озброєння за для досягнення мети по руйнуванню діями сил під його командуванням в ході триваючого міжнародного збройного конфлікту.

Відповідно до ч. 1 статті 56 ДП І установки і споруди, що містять небезпечні сили, а саме: греблі, дамби й атомні електростанції, - не повинні ставати об`єктами нападу навіть у тих випадках, коли такі об`єкти є воєнними об`єктами, якщо такий напад може викликати звільнення небезпечних сил. Інші воєнні об`єкти, розміщені в цих установках або спорудах чи поблизу них, не повинні ставати об`єктами нападу, якщо такий напад може викликати вивільнення небезпечних сил у таких установках або спорудах та наступні тяжкі втрати серед цивільного населення.

Згідно п. (а) ч. 2 ст. 56 ДП І загальний захист від нападу, передбачений у пункті 1, припиняється щодо гребель і дамб тільки в тому разі, якщо вони використовуються яким-небудь чином, що різниться від їх нормального функціонування, та для регулярної істотної і безпосередньої підтримки воєнних операцій і якщо такий напад є єдиним практично можливим засобом припинити таку підтримку.

Згідно ст. 57 ДП І при проведенні воєнних операцій повинна постійно виявлятися турбота про те, щоб оберігати цивільне населення, цивільних осіб і цивільні об`єкти.

Пунктом а.(2) цієї статі передбачено, щодо нападів вживають усіх практично можливих запобіжних заходів при виборі засобів і методів нападу з тим, щоб уникнути … випадкової шкоди цивільним об`єктам і, в усякому випадку, звести їх до мінімуму.

Пунктом а.(3) цієї статті передбачено, щодо нападів утримуються від прийняття рішень про здійснення будь-якого нападу, який, як можна очікувати, викличе випадкові втрати життя серед цивільного населення, поранення цивільних осіб і завдасть випадкової шкоди цивільним об`єктам або те й інше разом, що було б надмірним щодо конкретної і прямої воєнної переваги, яку передбачається одержати.

Оскільска гребля відноситься до об`єктів які охороняються Конвенціями, містить небезпечні сили, за своїм функціональним призначенням не відносилася до об`єктів військового характеру, а також об`єктів подвійного призначення, не використовувалася у військових цілях та/або військових операціях з боку ЗСУ, не вносила ефективний вклад у воєнні дії, не здійснювала виробництво електроенергії для регулярної істотної і безпосередньої підтримки воєнних операцій, промислових об`єктів, а також об`єктів оборонно-промислового комплексу України.

За таких обставин досудовим розслідуванням встановлено, що руйнування греблі не становило єдиний практично можливий засіб припинити підтримку воєнної операції ЗСУ.

Оскільська гребля не використовувалася українськими військами. Наявність існування вже пошкодженої дороги через дамбу і сама можливість її використання ЗСУ не кваліфікується як регулярна істотна і безпосередня підтримка.

Разом з цим, за умови використання ЗСУ Оскільської греблі для регулярного перекидання сил через дорогу греблі, що сприяло б контрнаступу українських сил, зриваючи військові операції ЗС РФ на іншому березі греблі - не виправдовує легітимність атаки на неї, оскільки російська сторона могла зруйнувати дорогу через греблю, щоб припинити таку підтримку, а тому руйнування самої греблі не було єдиним можливим способом припинити таку підтримку.

Отже, виняток, передбачений ч. 2 ст. 56 ДП І не застосовується у цій ситуації, тому наявні всі елементи порушення ст. 56 ДП І.

Таким чином, командувач 20 ЗА генерал-лейтенант ОСОБА_8 , діючи умисно, реалізовуючи виконання злочинного плану вищого політичного та військового керівництва, за попередньою змовою з іншими військовими Російської Федерації, достовірно знаючи, що в с. Оскіл, Ізюмського району, Харківської області розташований об`єкт, який містить небезпечні сили Оскільська гребля, усвідомлюючи, що в разі знищення або пошкодження настануть катастрофічні наслідки для природно-техногенної екосистеми, будучи обізнаним з нормами міжнародного гуманітарного права, зокрема положеннями Женевських конвенцій про захист жертв війни від 12.08.1949 та додатковими протоколами до них, порушуючи закони та звичаї війни віддав наказ підпорядкованим військовослужбовцям на нанесення ударів, а згодом мінування та подальшого підриву із застосуванням зарядів вибухових речовин шляхом їх закладання, які призвели до екологічної катастрофи.

21.02.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ст. 441 КК України, тобто екоциду, а саме у вчиненні інших дій, що спричинили екологічну катастрофу, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінальних правопорушень, і посилання на обставини): підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 та ч. 2 ст. 28, ст 441 КК України, є зібрані у кримінальному провадженні докази:

- проведено огляд місця події 18.05.2023 за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Оскіл, Червонооскільський гідровузол (Оскільська ГЕС);

- проведено огляд місця події 29.06.2023 за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Оскіл, Червонооскільський гідровузол (Оскільська ГЕС);

- проведено огляд місця події 25.07.2023 за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Оскіл, Червонооскільський гідровузол (Оскільська ГЕС);

- довідка від 07.07.2023 за результатами роботи мобільної групи військових спеціалістів Міжвідомчої робочої групи при Офісі Генерального прокурора;

- допит в якості свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- допит в якості свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- допит в якості свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- допит в якості свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- допит в якості свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- допит в якості свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- допит в якості свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- допит в якості свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- допит в якості свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

- рапорти від Ізюмського РВ УСБУ в Х/о від 07.07.2023, від 26.02.2025 та від 26.08.2025;

- висновок експерта ННЦ "Інститут судових експертиз ім.Засл.Проф. М.С.Бокаріуса" № 20826 від 25.09.2023 за результатами проведення судової експертизи з дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху (пострілу);

- висновок експерта ННЦ "Інститут судових експертиз ім.Засл.Проф. М.С.Бокаріуса" № 20812 від 01.11.2023 за результатами проведення судової вибухотехнічної експертизи;

- висновок експертів ННЦ "Інститут судових експертиз ім.Засл.Проф. М.С.Бокаріуса" № 19798/19799/21150/25212-25214/25215 від 21.12.2023 за результатами проведення комплексної комісійної судової військової, вибухотехнічної та інженерно-екологічної експертизи.

Притягнути ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

В даному випадку, здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повістки про його виклик до СВ УСБУ в Харківській області на 24.02.2025, 25.02.2025 та 26.02.2025, для вручення повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України 21.02.2025 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 39 (7964), яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2025 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Крім того, було здійснено виклик ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до СВ УСБУ в Харківській області, на 27.04.2025, 28.04.2025 та 29.04.2025 для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, відповідний виклик та повістки, у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України 27.02.2025 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 43 (7968), яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2025 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Разом із тим, 21.02.2025 на підставі постанови видано доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 21.02.2025 № 005-270001368, згідно якого регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні призначено захисника ОСОБА_5 (свідоцтво № 2137 від 13.09.2017).

Повідомлення про підозру та повістки про виклик були також вручені захиснику.

Будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_8 до слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області, відповідно до повісток, 24.02.2025, 25.02.2025, 26.02.2025 та 27.04.2025, 28.04.2025, 29.04.2025 не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, що свідчить про його переховування від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно з отриманою оперативною інформацією від Ізюмського РВ УСБУ в Харківській області від 26.08.2025, підозрюваний ОСОБА_8 перебуває на території Російської Федерації, Ростовської області, місто Новочеркаськ, вулиця Ященко, будинок 37/42, що відповідно до Постанови ВРУ «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» № 129-VIII від 27.01.2015 року, беручи до уваги Статут ООН та Резолюцію Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року, визнана державою-агресором.

Враховуючи вищевикладене, притягнути ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, у ньому наведених, просив його задоволити.

Слідчий у судовому засіданні мав позицію, солідарну з позицією прокурора. Просив долучити до матеріалів справи постанову від 03.09.2025 про відновлення кримінального провадження № 0000924від 02.04.2022.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, оскільки з матеріалів клопотання, на його думку, не вбачається факту безпосереднього здійснення його підзахисним кримінально-протиправного діяння. Відтак клопотання вважає необґрунтованим, просить в його задоволенні відмовити.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_8 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування на офіційному веб-сайті Судової влади України оголошення.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, якими клопотання обґрунтовується, приходить до наступного.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000924 від 02.04.2022, в якому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28, ст. 441 КК України.

21.02.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ст. 441 КК України, тобто екоциду, а саме у вчиненні інших дій, що спричинили екологічну катастрофу, за попередньою змовою групою осіб.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повістки про його виклик до СВ УСБУ в Харківській області на 24.02.2025, 25.02.2025 та 26.02.2025, для вручення повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України 21.02.2025 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 39 (7964), яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2025 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Крім того, було здійснено виклик ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до СВ УСБУ в Харківській області, на 27.04.2025, 28.04.2025 та 29.04.2025 для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, відповідний виклик та повістки, у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України 27.02.2025 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 43 (7968), яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2025 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Разом із тим, 21.02.2025 на підставі постанови видано доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 21.02.2025 № 005-270001368, згідно якого регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні призначено захисника ОСОБА_5 .

Повідомлення про підозру та повістки про виклик були також вручені захиснику.

Будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_8 до слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області, відповідно до повісток, 24.02.2025, 25.02.2025, 26.02.2025 та 27.04.2025, 28.04.2025, 29.04.2025 не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив

Згідно з отриманою оперативною інформацією від Ізюмського РВ УСБУ в Харківській області від 26.08.2025, підозрюваний ОСОБА_8 перебуває на території Російської Федерації, Ростовської області, місто Новочеркаськ, вулиця Ященко, будинок 37/42, що відповідно до Постанови ВРУ «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» № 129-VIII від 27.01.2015 року, беручи до уваги Статут ООН та Резолюцію Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року, визнана державою-агресором.

03.03.2025 на підставі постанови слідчого підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у розшук.

03.03.2025 на підставі постанови слідчого, погодженої прокурором досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000924від 02.04.2022, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28, ст. 441КК України зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

03.09.2025 на підставі постанови слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000924від 02.04.2022, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28, ст. 441КК України відновлено.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 умисно переховується від слідства та суду на території російської федерації, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28, ст. 441КК України.

Притягнути ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 2971 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2971 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 1102, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 3692, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено йому внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 297-4 КПК України, повторне звернення з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді в одному кримінальному провадженні не допускається, крім випадків наявності нових обставин, які підтверджують, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Окрім того, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої «обґрунтована підозра», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» (заява № 18731/91) від 28.10.1994 зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Зі змісту ч. 2 ст. 297-1 та ч. 1 ст. 297-4 КПК України вбачається, що для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування орган слідства має довести факт оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук. Відповідно до ч. 2 ст. 281 КПК України, про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова. Ця постанова у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого територіального обмеження.

Не вирішуючи питання щодо доведеності обґрунтованості підозри та кваліфікації дій підозрюваного, а виходячи лише з фактичних даних, які містяться в матеріалах, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, правова кваліфікація інкримінованих йому злочинів, а також суб`єкт злочину, відповідно до ч. 2 ст. 297-2 КПК України, дозволяє провести спеціальне досудове розслідування, підозрюваний оголошений в розшук, підозрюваний переховується від органів слідства, наявні обґрунтовані підстави вважати, що своєчасне невжиття заходів зможе в подальшому унеможливити проведення досудового розслідування чи ускладнити його проведення, з метою досягнення завдань кримінального провадження, виходячи із загальних засад кримінального провадження, застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав, визначених ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 135, 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000924від 02.04.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28, ст. 441 КК України.

У випадку, якщо підозрюваний ОСОБА_8 , стосовно якого постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, буде затриманий або добровільно з`явиться до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення та не може бути оскаржена, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 08.09.2025 о 11:35.

Слідчий суддя ОСОБА_1