В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24липня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 12.03.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, в силу вимог ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 стю309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, 12 березня 2025 року, у невстановлений час, але не пізніше 13 годин 55 хвилин, перебуваючи у невстановленому місці в Хаджибейському районі міста Одеси, побачив на землі 1 (один) zip-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, після чого діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив, піднявши з землі вказаний zip-пакет, всередині якого знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 1,959 г, тим самим незаконно придбав шляхом знахідки вказану особливо небезпечну психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої обмежено PVP, кількісний вміст якої становить 1,531 г, що відповідно до таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 є великими розміром психотропної речовини, обіг якої заборонено, ОСОБА_4 помістив зазначений згорток до лівої руки, тим самим став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено у великих розмірах при собі без мети збуту, до моменту його вилучення працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №І ГУНП в Одеській області в період часу з 14 години 29 хвилин по 14 годину 34 хвилини 12 березня 2025 року під час проведення огляду місця події біля будинку №90 по вулиці Кордонній в місті Одесі.

Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення передбачена ч.2 ст.309 КК України, а саме за незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.309 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що він дійсно за вказаних обставин та у зазначений час перебуваючи у Хаджибейському районі міста Одеси, побачив на землі згорток, у якому був zip-пакет із кристалічною психотропною речовиною білого кольору із так званною сіллю та привласнив його, піднявши з землі вказаний zip-пакет, всередині якого знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, після чого почав його зберігати при собі для власного вживання, у вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати, зробив для себе певні висновки та бажає змінити своє життя.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо вчиненого злочину, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи які учасники кримінального провадження вважають, що вони підтверджені доказами, які знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, тому суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними та за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу та обставин, що мають значення для визначення міри покарання та стосовно речових доказів, судових витрат.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що події кримінального правопорушення мали місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до ст.12 КК України правопорушення, інкриміноване обвинуваченому, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд відповідно до ст.66 КК України, враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого який щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, дав правдиві свідчення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 в силу вимог ст.89 КК України раніше судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 04.07.2025 року ОСОБА_4 було звільнено від призначеного вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 23.12.2023 року покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки, який на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком з випробовуванням на 1 рік, на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Судом враховується відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні, повне визнання вини обвинуваченим та щире його каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вік обвинуваченого, його соціальне положення.

Таким чином, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, захисту, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.309 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, а саме те, що він зрозумів та усвідомив протиправність своєї поведінки, обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вік обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373,374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3(трьох) років випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1ст.76КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, начання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 24.07.2025 року.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он), кількісний вміст становить 1,531 г. яка зберігається у камері збереження речових доказів ВП №1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, квитанція № 003116 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у сумі 5348,40 грн.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1