Справа № 645/2790/23
Провадження № 1-кс/645/809/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 25.03.2023 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Дізнавач СДВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням, в якому просив надати тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , про телефонні дзвінки з мобільного телефону: НОМЕР_1 , у період часу з 00 год. 00 хв. 04.12.2022 до дати оголошення ухвали, з можливістю вилучення відповідним чином завірених копій, а саме до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що в провадженні СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000144, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.03.2023 р. за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході подальшого досудового розслідування був допитаний у якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що 05.12.2022 близько 18:00 г. він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2 , та в цей час знайшов через соціальну мережу інтернет на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » оголошення (ID № НОМЕР_2 , к.т. НОМЕР_3 , продавець на ім`я ОСОБА_6 ), щодо продажу товару, а саме радіоприймача торгової марки «Tecsun 880», сірого кольору, вартістю 6000 грн. Йому сподобався вказаний радіоприймач та він вирішив зв`язатись з продавцем. Він написав продавцю через соціальну мережу «Viber» зі свого номера НОМЕР_4 на номер продавця НОМЕР_3 , який представився ОСОБА_6 . Вони обговорили стан радіоприймача, а також ОСОБА_5 запропонував відправлення замовлення доставкою ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що продавець повідомив, що у нього картка АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » й вона не перев`язується до акаунту ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вони обговорили, що він відправить посилку ІНФОРМАЦІЯ_5 на відділення № НОМЕР_5 у місті Харкові на його ім`я, одразу після повної предоплати. Продавець у СМС повідомленні зазначив, що він дуже зайнятий й перекине номер своєї картки наступного дня для подальшої оплати товару. 06.12.20222 о 10:00 г. заявнику у «Viber» продавець надіслав номер своєї картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_6 на ім`я рос.мовою - ОСОБА_7 . В цей же час ОСОБА_5 відразу перевів грошові кошти через мобільний додаток « ІНФОРМАЦІЯ_6 » зі своєї банківської картки АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » № НОМЕР_7 на картку продавця на ім`я ОСОБА_6 АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_6 грошові кошти у розмірі 6000 грн. 00 коп. (+30 грн. 00 коп. комісія). Продавець надіслав у «Viber», що він відправить в цей же день радіоприймач та номер квитанції про відправку. 07.12.2022 о 11:00 г. продавець з НОМЕР_3 зателефонував ОСОБА_5 на його мобільний НОМЕР_4 та повідомив, що його начебто не відпустили з роботи, тож він відправить радіоприймач в цей день точно, щоб не хвилювався. 07.12.2022 о 18:00 г. ОСОБА_5 знов зателефонував на номер продавця НОМЕР_3 , але номер був поза зоною досяжності, у «Viber» теж неможливо нічого відправити та зв`язатись. ОСОБА_5 зайшов на сайт ІНФОРМАЦІЯ_3 , але побачив закритий акаунт продавця ID № НОМЕР_2 , к.т. НОМЕР_3 , продавець на ім`я ОСОБА_6 , тож навіть через ІНФОРМАЦІЯ_3 він не міг нічого йому відправити. Замовлення йому ніхто не відправив, квитанцію про відправлення теж, тобто радіоприймач він не отримав, гроші ніхто не повернув, а продавець не виходить на зв`язок, тож він зрозумів, що його ошукали.

Приймаючи до уваги той факт, що встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також осіб, причетних до його скоєння, можливе шляхом опрацювання інформації про зв`язок, телекомунікаційні послуги, їх тривалість, зміст, маршрути передавання тощо, кінцевого обладнання споживача телекомунікаційних послуг з абонентськими номерами, якими користувалися злочинці під час приготування та скоєння злочину. У зв`язку з чим, зметою подальшого аналізу та встановлення осіб, причетних до скоєння даного кримінального правопорушення, необхідно отримати інформацію про з`єднання вищезазначених номерів операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » отримати документи, які містять детальну роздруківку вхідних та вихідних дзвінків з вказанням знаходження базових станцій обслуговування, зон їх покриття.

Посилаючись на те, що встановлення вказаної інформації має істотне значення для цього кримінального провадження, а також у зв`язку з тим, що отримати вказану інформацію іншим шляхом не передбачається можливим, слідчий просив надати тимчасовий доступ до вказаної інформації.

ПредставникиПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до судового засідання не з`явилися, про день та час розгляду клопотання повідомлені своєчасно та належним чином, причини їх неявки суду не відомі.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі. Підстав для визнання явки дізнавача обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Згідно ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, слідчий суддя, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК, для оцінки потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК, саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п.п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 160 КПК у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 7 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Положеннями ч. 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні комунікації», постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг зобов`язані дотримуватися таких умов загальної авторизації: надавати доступ до своїх електронних комунікаційних мереж уповноваженим законом органам державної влади (їх посадовим особам) для правомірного зняття інформації в електронних комунікаційних мережах у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 121 Закону України «Про електронні комунікації» доступ до інформації про споживача, факти надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі до даних, що обробляються з метою передачі такої інформації в електронних комунікаційних мережах, здійснюється виключно на підставі рішення прокурора, суду, слідчого судді у випадках та порядку, передбачених законом. Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж постачальників електронних комунікаційних послуг забезпечується єдиною системою технічних засобів, що використовується всіма уповноваженими законом органами, на умовах автономного доступу до інформації у порядку, визначеному законодавством.

Судом встановлено, що в провадженні СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000144, розпочате 25.03.2025 року за фактом того, що 01.02.2023 року до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій він повідомив про те, що невідома особа розмістила оголошення на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ID № НОМЕР_2 ), щодо продажу товару, а саме радіоприймача. ОСОБА_5 спілкувався з названим продавцем через соціальну мережу «Viber» за номером телефону НОМЕР_3 /, після чого ОСОБА_5 перерахував особисті грошові кошти з власної банківської картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » № НОМЕР_8 на банківську картку № НОМЕР_6 у сумі 6000 грн.

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що 05.12.2022 близько 18:00 г. він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2 , та в цей час знайшов через соціальну мережу інтернет на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » оголошення (ID № НОМЕР_2 , к.т. НОМЕР_3 , продавець на ім`я ОСОБА_6 ), щодо продажу товару, а саме радіоприймача торгової марки «Tecsun 880», сірого кольору, вартістю 6000 грн. Йому сподобався вказаний радіоприймач та він вирішив зв`язатись з продавцем. Він написав продавцю через соціальну мережу «Viber» зі свого номера НОМЕР_4 на номер продавця НОМЕР_3 , який представився ОСОБА_6 . Вони обговорили стан радіоприймача, а також ОСОБА_5 запропонував відправлення замовлення доставкою ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що продавець повідомив, що у нього картка АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » й вона не перев`язується до акаунту ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вони обговорили, що він відправить посилку ІНФОРМАЦІЯ_5 на відділення № НОМЕР_5 у місті Харкові на його ім`я, одразу після повної предоплати. Продавець у СМС повідомленні зазначив, що він дуже зайнятий й перекине номер своєї картки наступного дня для подальшої оплати товару. 06.12.20222 о 10:00 г. заявнику у «Viber» продавець надіслав номер своєї картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_6 на ім`я рос.мовою - ОСОБА_7 . В цей же час ОСОБА_5 відразу перевів грошові кошти через мобільний додаток « ІНФОРМАЦІЯ_6 » зі своєї банківської картки АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » № НОМЕР_7 на картку продавця на ім`я ОСОБА_6 АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_6 грошові кошти у розмірі 6000 грн. 00 коп. (+30 грн. 00 коп. комісія). Продавець надіслав у «Viber», що він відправить в цей же день радіоприймач та номер квитанції про відправку. 07.12.2022 о 11:00 г. продавець з НОМЕР_3 зателефонував ОСОБА_5 на його мобільний НОМЕР_4 та повідомив, що його начебто не відпустили з роботи, тож він відправить радіоприймач в цей день точно, щоб не хвилювався. 07.12.2022 о 18:00 г. ОСОБА_5 знов зателефонував на номер продавця НОМЕР_3 , але номер був поза зоною досяжності, у «Viber» теж неможливо нічого відправити та зв`язатись. ОСОБА_5 зайшов на сайт ІНФОРМАЦІЯ_3 , але побачив закритий акаунт продавця ID № НОМЕР_2 , к.т. НОМЕР_3 , продавець на ім`я ОСОБА_6 , тож навіть через ІНФОРМАЦІЯ_3 він не міг нічого йому відправити. Замовлення йому ніхто не відправив, квитанцію про відправлення теж, тобто радіоприймач він не отримав, гроші ніхто не повернув, а продавець не виходить на зв`язок, тож він зрозумів, що його ошукали

Так, слідчим в обґрунтування доводів клопотання надано слідчому судді витяг з ЄРДР за № 0000144 від 25.03.2023 року; копію звернення № 273890; копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 31.03.2023 року.

Інших доказів в обґрунтування клопотання суду не надано.

Проте, слідчий суддя вважає, що доданих до клопотання документів для надання тимчасового доступу до інформації недостатньо для задоволення клопотання дізнавача, оскільки дані документи, відповідно до положень КПК України не можуть мати самостійного доказового значення у справі.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вказаний у клопотанні номер мобільного телефону НОМЕР_1 та особа, у користуванні якої він перебуває, має відношення до вказаного кримінального провадження суду не надано, як і не надано доказів того, що вказаний номер належить потерпілому, як і не надано відомостей щодо надання будь-яких доручень на проведення оперативно-розшукових дій у кримінальному провадженні № 0000144 від 25.03.2023 року.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У ч. 1 ст. 94 КПК України вказано, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, під доказами в кримінальному процесі необхідно розуміти належні, допустимі і достовірні відомості про обставини, що мають значення й для правильного вирішення кримінального провадження, котрі відповідають встановленій законом процесуальній формі. Наведена конструкція поняття доказів та їх джерел має значення для визначення суті показань потерпілого. В ст. 95 КПК вказано, що показання ? це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту відповідних осіб щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, які мають значення для цього кримінального провадження.

Будь-яких документів, які містять відомості про номер мобільного телефону, доступ до інформації по якому просить дізнавач, суду взагалі не надано.

Необхідно зауважити, що Верховний суд у постанові від 05 лютого 2019 року по справі № 754/12820/15-к зазначив, що з метою оцінки доказів суд, який встановлює факти, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини, які можуть вплинути на його висновок про допустимість доказів, у тому числі і обґрунтованість ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування (п. 41 постанови).

Таким чином, якщо ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів буде ґрунтуватись на недопустимих доказах, то це в подальшому, під час розгляду справи судом по суті, призведене до визнання недопустимими доказів, отриманих на підставі такої ухвали.

Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача ґрунтується на припущеннях, та, всупереч положенням ст.ст. 2. 7, ч. 3 ст. 132; п. 5 ч. 2 ст. 160; п. 2 ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України суду не наведено достатніх доводів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, які не мають відношення до кримінального провадження № 0000144 від 255.03.2023 року.

Крім того стороною, яка звернулась із клопотанням не представлено доказів того, що стороною кримінального провадження проведено вичерпний комплекс заходів, спрямованих на розслідування даного злочину та встановлення кола осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, відсутність зазначених доказів може призвести до порушення прав осіб, які не мають відношення до обставин даного кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши надані документи та залучені слідчим матеріали досудового розслідування, якими останній обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання, оскільки на виконання вимог ст. 163 КПК України стороною обвинувачення не наведено належного обґрунтування того, що документи, доступ до яких просе дізнавач, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а так само не доведено, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, у згаданому кримінальному провадженні, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Проте, відмова у задоволенні клопотання не позбавляє права дізнавача, прокурора повторного звернення з відповідним клопотанням, згідно вимог КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 25.03.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 24.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1