Справа № 587/2860/15-к
УХВАЛА
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, інваліда 3 групи, з середньою освітою, іпн НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.
В судовому засіданні 18 вересня 2025 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, встановлених ст. 49 КК України та закриття провадження у справі.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачений, скориставшись своїм правом, заявив клопотання про закриття кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_6 просив розглядати справу у своєї відсутності ( т.2 ар. с. 185).
Заслухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши правові позиції сторін, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження за спливом строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 звільнення особи від кримінальної відповідальності є безальтернативним обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Слід також зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа N3598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Статтею 44 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 12 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд може звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є тяжким злочином, діяння, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, було вчинено 09 вересня 2015 року, тобто на даний час спливли встановлені статтею 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, відтак, кримінальне провадження відносно обвинуваченого необхідно закрити, звільнивши ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 194 КК України, задовольнивши його клопотання та клопотання захисника, проти чого не заперечують учасники судового провадження.
Процесуальні витрати в розмірі 738 гривень 64 копійок на проведення експертизи паливно-мастильних матеріалів, відповідно до положень ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК необхідно віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 44 КК України, ч. 2 ст. 194 КК України, ст. ст. 284, 286, 288 КПК України, суд
Процесуальні витрати в розмірі 738 гривень 64 копійок на проведення експертизи паливно-мастильних матеріалів, віднести на рахунок держави.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1