Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

27 червня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі районного суду клопотання захисників про повернення застави у кримінальному провадження № 0000605 від 07.06.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 321, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про повернення застави застоводавцю. Своє клопотання обгрунтовує тим, що 10.11.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 210 200 грн із покладанням обов`язків визначених ст. 194 КПК України. 11.11.2020 року ОСОБА_23 внесена зазначена застава. Отже, даний запобіжний захід, без визначених ст. 194 КПК України втратив свою актуальність, вже тривалий час не виправдовує своєї мети, а саме забезпечення виконання єдиного визначеного законом обов`язку, який наявний у ОСОБА_13 , явки до суду, через його актуальність та недоцільність, в тому числі в силу бездоганної процесуальної поведінки ОСОБА_13 та виникненню ряду інших нових факторів. Адвокат зазначає, що нагальною потребою у відновленні права застоводавця на мирне володіння своїм майном через втрату застоводавця активного джерела доходу, падіння соціального рівня життя в надскладних умовах, через запровадження воєнного стану на всій території України, її пенсійний вік та наявність ряду хронічних захворювань, які потребують регулярних капіталовкладень. Відсутність інших джерел існування та задоволення побутових потреб та обов`язків, окрім пенсійного забезпечення. Крім того адвокат зазначила, що частину із вищевказаних грошових коштів в розмірі 31 530, 00 грн за заявою ОСОБА_23 перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних сил України. Таким чином, вказані обставини дають можливість повернути заставу застоводавцю.

Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_16 - адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про повернення застави ОСОБА_24 (застоводавцю), мотивуючи своє клопотання тим, що 17.09.2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_16 був продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 210 200 гривень, 18.09.2020 року ОСОБА_24 було внесена застава. На протязі трьох років і до сьогоднішнього дня застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_16 не продовжувалась, іншого запобіжного заходу не обиралось, при цьому порушень процесуальної поведінки зі сторони обвинуваченого ОСОБА_16 не було, необхідність залишення застави немає, просить повернути заставу внесену застоводавцем ОСОБА_24 .

Прокурор щодо повернення застави заперечував, мотивуючи тим, що після внесення грошових коштів як застави на обвинуваченого строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.

Обвинувачені підтримали клопотання адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Інші захисники підтримали клопотання.

Суд, вислухавши позиції учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.

Застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 308/1220/22, згідно з вимогами ст. 182 КПК та параграфу 1 глави 18 цього Кодексу не передбачено встановлення строку дії застави як запобіжного заходу. З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці. Не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення запобіжного заходу у вигляді застави. Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу, яким у цьому кримінальному провадженні є застава, і не є підставою або умовно повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу внесеної застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, твердження захисників, що запобіжний захід - застава припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

Частиною 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто, прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють, принаймні, мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу. Саме припинення дії запобіжного заходу, відповідно до ч. 11 ст.182 КПК України є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю.

Між тим, ОСОБА_13 та ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, тому зміна єдиного діючого запобіжного заходу у вигляді застави на більш м`який не сприятиме дотримання обвинуваченими належної процесуальної дисципліни та виконання обов`язків.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не почався, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцю та відмову у задоволенні заявлених клопотань захисників.

Керуючись ст.ст.23,177-178,181,194,314-316 КПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_4 про повернення застави застоводавцю - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_7 про повернення застави застоводавцю - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_1