Справа № 333/3060/24
Провадження № 1-кп/333/309/25
ВИРОК

Іменем України

29 травня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, освіта вища, одруженого, працює економістом у ТОВ «Бухгалтер онлайн» та кур`єром у ТОВ «Осмдстрой», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно чинного законодавства України, в умовах воєнного стану через повномасштабну війну з Російською Федерацією встановлено ряд обмежень, щодо перетину державного кордону громадянами України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Порядок перетину державного кордону України даною категорією осіб регламентовано Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами, станом на 28.11.2023 року), не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Згідно абз. 1 п. 21 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (зі змінами, станом на 28.11.2023 року), у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право: особи з інвалідністю за наявності посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

При невставлених під час судового розгляду обставинах, часі та місці у ОСОБА_8 , який був обізнаним про наявність вищевказаних обмежень, вирішив зайнятися протиправною діяльністю, спрямованою на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років через державний кордон України, надання порад та вказівок, а також надання допомоги у виготовлені офіційних документів, які містять завідомо неправдиві відомості та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України, усуваючи таким чином перешкоди для перетну кордону.

Суть вказаної діяльності полягала в наступному:

- підшукування осіб з числа громадян України чоловічої статі призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України;

- виготовлення документів, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження медичного огляду, діагноз, непридатність до проходження військової служби та виключення з військового обліку вказаних громадян України призовного віку;

- організація передачі вказаних документів, що містять завідомо неправдиві відомості, громадянам України призовного віку, які планували незаконно перетнути державний кордон України, шляхом їх передачі з рук в руки.

Так, ОСОБА_8 , розуміючи законодавчу процедуру проходження Медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК), критерії оцінки визначення стану здоров`я, для прийняття рішення про наявність у особи інвалідності, підшукав особу з числа громадян України призовного віку, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання здійснити незаконний перетин державного кордону України.

У подальшому, 28 листопада 2023 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_5 та в ході телефонної розмови повідомив, що має можливість допомогти останньому у виготовленні документів для безперешкодного перетину державного кордону України.

При цьому, ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_5 у можливості виготовити документи щодо проходження медичного огляду, діагнозу та наявності у ОСОБА_5 підстав для визначення групи інвалідності, а також запевнив про можливість пришвидшити строки отримання пенсійного посвідчення про наявну у ОСОБА_5 групи інвалідності, яке б могло бути підставою для безперешкодного перетину державного кордону України.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, 30 листопада 2023 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 135, біля входу до готелю «Інтуріст» відбулася особиста зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , в ході якої були обговорені усі умови отримання документів, що містять завідомо неправдиві відомості та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України, у т.ч. вартість такої послуги, яка становила 6 500 доларів США як оплату за виготовлення документів медичними працівниками. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився.

Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно розробленого злочинного плану, 05 січня 2024 року, об 11 годині 35 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 отримав від ОСОБА_5 необхідні особисті документи для їх подальшого використання під час виготовлення обіцяних документів, що надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України дані, а саме: копії паспорту громадянина України, РНОКПП тимчасового посвідчення військового зобов`язаного на ім`я ОСОБА_5 , та грошові кошти у розмірі 6500 доларів США, після чого повинен був у невстановлений під час судового розгляду спосіб та час передати вищезазначені особисті данні та грошові кошти невстановленим під час судового розгляду службовим особам з метою виготовлення довідки МСЕК про інвалідність останнього та прискорення отримання пенсійного посвідчення, які фактично надають право безперешкодного перетину державного кордону України ОСОБА_5 . Проте, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 , останній не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тому що був затриманий працівниками поліції одразу після одержання грошових коштів від ОСОБА_5 .

Крім того, у листопаді 2023 року, більш точну дату та час під час судового розгляду не встановлено, але не пізніше 28 листопада 2023 року, ОСОБА_8 прийняв рішення про вчинення кримінального правопорушення (злочину), пов`язаного з одержанням неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, ОСОБА_8 , у невстановлені під час судового розгляду дату, час та місце з метою реалізації свого злочинного умислу, вступив у змову з невстановленими під час судового розгляду службовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме: службовими особами центру Медико-соціальної експертної комісії міста Запоріжжя, котрі за неправомірну вигоду, мали б реальну змогу виготовити документи, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження медичного огляду, діагноз, наявність у громадянина підстав для визначення групи інвалідності, та службових осіб Управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, які за неправомірну вигоду, мали б реальну змогу пришвидшити строки отримання пенсійного посвідчення про наявну у громадянина групу інвалідності, яке б могло бути підставою для безперешкодного перетину державного кордону України.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди за вплив на службових осіб, уповноважених на виконання функцій держави, ОСОБА_8 , розуміючи законодавчу процедуру проходження МСЕК та порядок отримання особою статусу інваліда, критерії оцінки визначення стану здоров`я для прийняття рішення про наявність у особи інвалідності, підшукав особу з числа громадян України призовного віку, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання здійснити незаконний перетин державного кордону України.

Після цього, 28 листопада 2023 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 використовуючи власний номер мобільного телефону НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_5 та в ході телефонної розмови повідомив, що має можливість допомогти останньому у виготовленні документів для безперешкодного перетину державного кордону України, а саме за неправомірну вигоду може вплинути на службових осіб з числа членів МСЕК та об`єднань управління Пенсійного фонду України в місті Запоріжжя, за прийняття останніми рішення щодо надання ОСОБА_5 статусу інваліда ІІ групи.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди для себе та третьої особи, 30 листопада 2023 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 135, біля входу до готелю «Інтуріст» в ході особистої зустрічі ОСОБА_8 пояснив ОСОБА_5 усі умови отримання документів, які надають право отримати статус інваліда ІІ групи, що у свою чергу надає право безперешкодно перетинати державний кордон України, та повідомив, що за вплив за прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави ОСОБА_5 необхідно передати йому неправомірну вигоду у загальній сумі 6 500 доларів США, на що ОСОБА_5 погодився.

Далі, 05 січня 2024 року, приблизно об 11 годині 35 хвилин, ОСОБА_8 , діючи задля досягнення злочинної мети, направленої на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 для себе та за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, поблизу буд. 32, в ході зустрічі з ОСОБА_5 одержав неправомірну вигоду у сумі 6500 доларів США, після чого повинен був у невстановлений під час судового розгляду спосіб та час передати частину грошових коштів невстановленим під час судового розгляду службовим особам центру Медико-соціальної експертної комісії міста Запоріжжя та Управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя з метою виготовлення документів, що надають право безперешкодного перетину державного кордону України ОСОБА_5 .

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_8 як скоєння кримінальних правопорушень за ознаками:

- ч.3 ст.15 ч.1 ст.332 КК України як незакінчений замах на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод;

- ч.2 ст.369-2 КК України як одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України, визнав повністю та пояснив, що, приблизно в листопаді 2023 року, він зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , який у розмові повідомив, що у його тестя є товариш, якому необхідно допомога у виїзді за кордон і чи є знайомі у лікарні, котрі зможуть допомогти проконсультувати з приводу можливості оформлення інвалідності, що надасть можливість виїхати за кордон.

У нього була така знайома - ОСОБА_10 , яка працювала у медико-соціальній експертній комісії, але він не знає на якій посаді, попередньо він з нею консультувався і вона зазначала, що необхідно дивитися медичні документи, а потім вирішувати конкретне питання, але у цілому зможе допомогти.

Після цього, йому надали телефон вказаного знайомого (у подальшому виявилося, що це був ОСОБА_5 ), і він 28.11.2023 року останньому зателефонував. Під час розмови він повідомив, що може допомогти в оформленні довідки МСЕК та вони домовилися пізніше зустрітися.

30.11.2023 року він зустрівся з ОСОБА_5 біля готелю «Інтурист» у м. Запоріжжі, де під час розмови повідомив йому ціни за оформлення довідки МСЕК про інвалідність останнього (тобто обговорювалося декілька варіантів інвалідності - 2 та 3). Так як ОСОБА_5 бажав, щоб у довідці була у нього 2 група інвалідності, він назвав ціну у розмірі 6 500 доларів США, з яких планував 6000 доларів США передати ОСОБА_10 за оформлення довідки, а 500 доларів США залишити собі. Коли повідомляв про ціни на довідку МСЕК орієнтувався на ціни, які бачив в мережі «Інтернет» на такі послуги.

Також, він запропонував ОСОБА_5 допомогу у пришвидшенні питання про видачу пенсійного посвідчення як інваліду 2 групи, так як саме за цими документами можливо виїхати за кордон. У ПФУ у нього була знайома - ОСОБА_11 , яка могла допомогти з цим питанням, з нею він познайомився під час своєї роботи у ТОВ «Бухгалтер онлайн», де остання працювала.

ОСОБА_5 зазначив, що подумає над такою пропозицією і коли прийме для себе рішення, зателефонує.

Після цього, 05.01.2024 року йому зателефонував ОСОБА_5 , який повідомив, що готовий на його пропозицію і вони домовилися про зустріч на автостоянці з тильної сторони районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району.

Приблизно об 11-30 год. 05.01.2024 року, він під`їхав на вказане місце на автомобілі «Кіа» червоного кольору. Після цього, відразу до нього в автомобіль сів на переднє пасажирське сидіння ОСОБА_5 , який передав йому грошові кошти у сумі 6500 доларів США та копії своїх особистих документів для оформлення медичної довідки про інвалідність останнього.

Через деякий час до автомобіля підбігли працівники правоохоронних органів та затримали його, а грошові кошти, які передав йому ОСОБА_5 , вилучили.

Звісно, він знав, що виїзд за кордон певній категорії чоловіків заборонено, а також, що ОСОБА_5 звертався за оформленням довідки МСЕК, не маючи при цьому підстав для надання йому 2 групи інвалідності.

З ОСОБА_10 він до цього спілкувався з приводу інших осіб, але лише для отримання консультації. ОСОБА_5 по суті вирішення питання про оформлення довідки МСЕК фактично був першою людиною, з якою він планував з грошима звернутися до ОСОБА_10 .

Відповідаючи на питання суду, ОСОБА_8 повідомив, що на аудіозаписах, досліджених під час судового розгляду голос одного із чоловіків належить йому. Щодо його висловлювань про наявність зв`язків, які надають можливість підвищити ОСОБА_10 на посаді, це неправдива інформація, яка надавалася останній, щоб показати свою значимість і спонукати ОСОБА_10 для подальшої співпраці.

Він дуже жалкує про свої дії, щиро розкаюється у скоєному, готовий понести за них відповідальність. Для себе зробив відповідні висновки на краще з приводу своєї поведінки: на цей час у нього сім`я, дружина вагітна і вони очікують на дитину, навчається та працює на двох роботах, щоб прокормити сім`ю та цей дохід має бути офіційним. Він співпрацював з органом досудового розслідування, на цей час і у подальшому готовий співпрацювати з метою виявлення осіб, котрі за неправомірну вигоду, виготовляють в м. Запоріжжя підроблені медичні документи, що є підставами для безперешкодного перетину державного кордону України.

Крім зазначених показань обвинуваченого, вважаю, що вина ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що у нього є знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_12 , у розмові з яким восени 2023 року, він висловив бажання перетнути кордон України, хоча відповідних документів для цього на той момент, не мав. Враховуючи введення воєнного стану, він запитав, чи є знайомі, які можуть допомогти у цьому питанні. ОСОБА_12 відповів, що у нього є знайомий, який зможе допомогти з цією проблемою та домовилися, що останній надасть його номер телефону і йому зателефонують.

28.11.2023 року на номер його мобільного телефону дійсно передзвонив чоловік на ім`я ОСОБА_13 , який у подальшому виявився обвинуваченим ОСОБА_8 . Під час телефонної розмови, останній повідомив, що зможе йому допомогти в отриманні довідки МСЕК, в якій буде вказано про його нібито інвалідність, і яка стане підставою для видачі йому пенсійного посвідчення. Вказані документи і стануть підставою для перетину державного кордону. Він повідомив, що подумає над інформацією та подзвонить через деякий час. Враховуючи, що у нього не було хвороб, на підставі яких можливо було визнати його особою з інвалідністю, він зрозумів, що це протиправна діяльність, тому із відповідною інформацією він звернувся до свого знайомого з СБУ, який пояснив, що це дійсно нелегальна діяльність і отримана довідка буде підробленою.

Після цього, його знайомий з СБУ запропонував у подальшому підтримувати зв`язок з ОСОБА_8 та допомогти викрити останнього. Він на це погодився.

30.11.2023 року він зустрівся з обвинуваченим біля готелю «Інтурист» у м. Запоріжжі, який під час розмови повідомив, що є декілька варіантів оформлення медичних документів та пенсійного посвідчення. По-перше, це буде залежати від групи інвалідності, яку будуть оформлювати йому - друга чи третя. Потім є різниця він сам буде ходити по медичним установам здавати аналізи та на прийоми, чи за нього це все зроблять. Крім того, пенсійне посвідчення можливо отримати самому, а є варіант, щоб пришвидшили це отримання та попрохати у цьому працівника ПФУ. По вартості, ОСОБА_8 повідомив, що довідка МСЕК про 2 групу інвалідності буде коштувати 6500 доларів США, і це без послуг по ПФУ, які окремо коштують 300 або 500 доларів США.

Він вислухавши інформацію від обвинуваченого, запитав останнього чи є якісь гарантії після отримання такої довідки про безперешкодний пропуск на державному кордоні. ОСОБА_8 зазначив, що не може відповідати за дії прикордонників, але з такими документами вже виїжджали. Проте, необхідно буде показувати медичні документи, можливо ліки, які він нібито приймає по такому діагнозу. Після цього, вони домовилися, що коли він вирішить, зателефонує.

На цю зустріч він прийшов із технічними засобами запису, які йому надали працівники СБУ. У подальшому, після зустрічі правоохоронці у нього вилучили техніку та аудіозапис їхньої з ОСОБА_8 розмови.

У подальшому, ОСОБА_8 один раз телефонував, але він відповів, що необхідно зібрати необхідну грошову суму, а потім зустрічатися.

На початку січня 2024 року він зателефонував обвинуваченому і повідомив, що готовий на умови і вони з ним домовилися на зустріч на стоянці біля районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району.

Перед зустріччю зі ОСОБА_8 працівники СБУ знову дали йому технічний пристрій для відео, аудіозапису їхньої розмови та вручили грошові кошти у сумі 6500 доларів США. З яких 200 доларів США - це його особисті гроші, а інша сума - імітаційні. Крім того, на зустріч він взяв із собою копію свого паспорта громадянина України, ідентифікаційного номеру та військового квитка для нібито оформлення медичних документів.

Коли автомобіль під керуванням ОСОБА_14 під`їхав в обумовлене місце, він сів на переднє пасажирське сидіння та передав обвинуваченому грошові кошти та копії вказаних документів. Невдовзі до машини підбігли працівники правоохоронних органів та затримали ОСОБА_8 . Після цього, його відвезли до райвідділу поліції, де він писав заяву, щоб його визнали потерпілим та допитували його.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив йому матеріальну шкоду, так як останньому він передав 200 доларів США, які належать безпосередньо йому. У подальшому, їх йому повернули на відповідальне зберігання.

Відповідаючи на питання сторін кримінального провадження, потерпілий зазначив, що ОСОБА_8 грошових коштів не вимагав, заяву про скоєний злочин писав працівникам СБУ і також підписував ще якісь документи, назви яких вже не пам`ятає. Коли звертався до ОСОБА_12 , то був впевнений, що запропонують варіант з легальними та справжніми документами. ОСОБА_8 на зустрічі біля готелю «Інтурист» повідомляв, що у нього є люди, які можуть зробити медичні довідки та допомогти з пенсійним посвідченням;

- даними протоколу за результатами контролю за вчиненням злочину від 10.12.2023 року, складеного оперуповноваженим УСБУ в Запорізькій області, з яких вбачається, що 28.11.2023 року ОСОБА_8 зі свого телефону з номером НОМЕР_1 подзвонив та номер мобільного телефону ОСОБА_5 НОМЕР_2 та повідомив, що зможе допомогти з вирішенням проблеми, а саме: отримання документів для перетину державного кордону України.

30.11.2023 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відбулася зустріч біля входу до готелю «Інтурист» у м. Запоріжжі, під час якої обвинувачений пояснив потерпілому процедуру отримання медичної довідки з МСЕК з приводу інвалідності, а також вони обговорили варіанти з 2 та 3 групою інвалідності і можливість зробити таку довідку. Також, ОСОБА_8 пояснив, що у нього є можливість домовитися з представником ПФУ, щоб швидше оформили пенсійне посвідчення по інвалідності. ОСОБА_8 вказав на вартість такої довідки з 2 групою інвалідності - 6 500 доларів США, а також надання для цього копій особистих документів: паспорта громадянина України, ІПН, військового облікового документа.

- даними протоколу про результати здійснення аудіо-відеоконтролю особи від 10.12.2023 року, складеного оперуповноваженим УСБУ в Запорізькій області, а також даними аудіо- та відеозаписів на диску, долученого до вказаного протоколу, досліджених під час судового розгляду, з яких вбачається, що ОСОБА_8 під час зустрічі 30.11.2023 року біля входу до готелю «Інтурист» у м. Запоріжжі пояснює ОСОБА_5 процедуру отримання медичної довідки з МСЕК з приводу інвалідності, а також обговорюють варіанти з 2 та 3 групою інвалідності і можливість зробити таку довідку. Також, ОСОБА_8 пояснює, що у нього є можливість домовитися з представником ПФУ, щоб швидше оформили пенсійне посвідчення по інвалідності. ОСОБА_8 вказує на вартість такої довідки з 2 групою інвалідності - 6 500 доларів США, а також надання для цього копій особистих документів: паспорта громадянина України, ІПН, військового облікового документа;

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_8 від 17.01.2024 року, 10.12.2023 року, складеного оперуповноваженим УСБУ в Запорізькій області, а також даними аудіозаписів на флеш-носіях, долучених до вказаних протоколів, досліджених під час судового розгляду, з яких вбачається, що ОСОБА_8 у період 05-12.12.2023 року неодноразово спілкується з ОСОБА_10 з приводу оформлення медичних документів, консультується по різних ситуаціях, пов`язаних із встановлення інвалідності. Також, ОСОБА_8 спілкується з ОСОБА_11 щодо інформації по отриманню документів на певних осіб.

Зазначені негласні слідчі (розшукові) дії: аудіо-, відео контроль особи - ОСОБА_8 , зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_8 , були проведені на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_15 від 11.10.2023 року та відповідного доручення прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_16 від 11.10.2023 року працівникам УСБУ в Запорізькій області;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що зі своїм товаришем - ОСОБА_18 05.01.2024 року, приблизно о 09-00 год., були біля магазину «Варус», розташованого по вул. Північнокільцевій у м. Запоріжжі, де до них підійшли працівники СБУ, які представилися і попрохали бути понятими під час виконання слідчих дій. Вони на це погодилися, так як певних планів у них на день, не було.

Після цього, працівники СБУ запросили їх до себе в машину, де якомусь чоловіку у цивільній одежі видали грошові кошти - долари США. Потім працівники СБУ попрохали їх погуляти неподалік стоянки біля районної адміністрації по Комунарському району. Через деякий час він побачив, що під`їхав автомобіль на вказану стоянку, а ще через декілька хвилин до неї підбігли правоохоронці, які затримали водія автомобіля. Потім під час обшуку, який фіксувався на відеокамеру та огляду машини правоохоронці вилучили грошові кошти та оглянули їх. Саме у цих слідчих діях він приймав участь як понятий. У судовому засіданні він впізнав обвинуваченого як особу, яку затримували правоохоронці у той день;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , які по суті є аналогічними з показаннями свідка ОСОБА_17 . Крім того, свідок ОСОБА_18 додатково пояснив, що вилучені гроші були ті самі, які і видавалися чоловіку у цивільній одежі, номера купюр перевіряли правоохоронці. Гроші передавалися в машині, у приміщення СБУ або поліції, вони з ОСОБА_17 не їздили. Між видачею грошових коштів та затриманням чоловіка пройшло близько години. Після складання протоколів, їх зміст зачитували правоохоронці, у нього зауважень з приводу зазначених дій, не було;

- даними протоколу огляду від 05.01.2024 року, складеного оперуповноваженим УСБУ в Запорізькій області, з фото таблицею, згідно якого оглянуті імітовані засоби у сумі 6300 доларів США, усі купюри з однаковим серійним номером LE 55115573E. Огляд купюр проводився за участі двох понятих: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ;

- даними протоколу огляду від 05.01.2024 року, складеного оперуповноваженим УСБУ в Запорізькій області, з фото таблицею, згідно якого у присутності ОСОБА_5 були оглянуті імітовані засоби у сумі 6300 доларів США та 200 доларів США, що належать ОСОБА_5 , усього - 6 500 доларів США. Оглянути грошові кошти були видані ОСОБА_5 для проведення заходу щодо документування протиправної діяльності. Інших грошових коштів під час огляду ОСОБА_5 , у останнього не виявлено. Слідча дія проводилася за участі двох понятих: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ;

Вказані огляди були проведені на підставі доручення слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_19 від 02.01.202024 року про проведення працівниками УСБУ в Запорізькій області заходів, передбачених главою 21 КПК України, з необхідністю складання процесуальних документів (проведення огляду несправжніх (імітаційних) засобів, особу закупного;

- даними протоколу за результатами контролю за вчиненням злочину від 06.01.2024 року, складеного оперуповноваженим УСБУ в Запорізькій області, згідно якого: 05.01.2024 року, ОСОБА_8 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у телефонному режимі домовилися про зустріч для передачі копії документів та грошових коштів, для виготовлення документів про наявність інвалідності у ОСОБА_5

05.01.2024 року, приблизно о 11 годині 29 хвилин, ОСОБА_8 заїхав на автостоянку, розташовану з тильної сторони районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (вул. Чумаченка, 32) по вулиці Європейська та припаркувався неподалік від виїзду. У цей час до нього в автомобіль на переднє пасажирське сидіння сів ОСОБА_5 , який вже очікував на ОСОБА_8 .

Під час розмови, ОСОБА_8 підтвердив, що він зможе зробити документи про інвалідність, які необхідні для перетину кордону України та підтвердив, що вартість за виготовлення документів про інвалідність 2 групи коштує 6 500 доларів США.

Об 11 год. 31 хв. ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 копії особистих наступних документів: паспорт громадянина України, ІПН та приписного посвідчення, в цей час ОСОБА_8 вивчав передані йому копії документів.

Об 11 год. 32 хв. ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 імітовані засоби у кількості 6300 доларів США та власні грошові кошти у кількості 200 доларів США, після чого ОСОБА_8 порахував вищезазначені імітовані засоби та грошові кошти та підтвердив, що зможе виготовити документи про інвалідність для перетину державного кордону України.

Об 11 год. 39 хв. відбулося затримання ОСОБА_8 , у порядку ст. 208 КПК України.

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії - аудіо-, відео контролю особи від 17.01.2024 року, складеного оперуповноваженим УСБУ в Запорізькій області, а також даними аудіо- та відеозаписів на диску, долученого до вказаного протоколу, згідно якого 05.01.2024 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зустрілися з тильної сторони районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (вул. Чумаченка, 32). ОСОБА_5 сів в автомобіль на переднє пасажирське під керуванням ОСОБА_8 . Під час розмови обвинувачений підтвердив, що він зможе зробити документи про інвалідність, які необхідні для перетину кордону України та підтвердив, що вартість за виготовлення документів про інвалідність 2 групи коштує 6 500 доларів США. ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 копії особистих документів: паспорт громадянина України, ІПН та приписного посвідчення та грошові кошти у сумі 6500 доларів США, після чого ОСОБА_8 порахував гроші кошти та підтвердив, що зможе виготовити документи про інвалідність для перетину державного кордону України. У подальшому, відбулося затримання ОСОБА_8 ;

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії - спостереження за особою від 17.01.2024 року, складеного оперуповноваженим УСБУ в Запорізькій області, а також даними відеозапису на диску, долученого до вказаного протоколу, згідно якого 05.01.2024 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зустрілися з тильної сторони районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (вул. Чумаченка, 32). ОСОБА_5 сів в автомобіль «Кіа» на переднє пасажирське під керуванням ОСОБА_8 , які 10 хвилин спілкувалися. Об 11 год. 39 хв. відбулося затримання ОСОБА_8 .

Зазначені негласні слідчі (розшукові) дії: аудіо-, відео контроль особи, спостереження за ОСОБА_8 були проведені на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_15 від 11.12.2023 року та відповідного доручення прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_16 від 02.01.2024 року працівникам УСБУ в Запорізькій області;

Контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту був проведений на підставі постанови прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_16 від 02.01.2024 року, постанови прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_20 від 02.01.2024 року про використання під час контролю за вчиненням злочину стосовно ОСОБА_8 та вручення ОСОБА_5 несправжніх (імітаційних) засобів, а також відповідного доручення прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_16 від 02.01.2024 року працівникам УСБУ в Запорізькій області;

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.01.2024 року, та відеозаписом до цього протоколу, згідно з якими ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст.208 КПК України, під час якого в ході обшуку останнього були вилучені грошові кошті у сумі 6 500 доларів США, які попередньо були видані потерпілому ОСОБА_5 для передачі ОСОБА_8 ;

- речовими доказами: імітаційними грошовими коштами у сумі 6300 доларів США та 200 доларів США, що належать потерпілому ОСОБА_5 , вилученими під час особистого обшуку ОСОБА_8 при його затриманні у порядку ст.208 КПК України;

- даними, зазначеними у заяві ОСОБА_5 від 05.01.2024 року на ім`я керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_21 , згідно змісту якої останній повідомляє, що особа на ім`я ОСОБА_13 05.01.2024 року, приблизно об 11 год. 30 хв., перебуваючи на території Комунарського району м. Запоріжжя одержав неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення службовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави. У зв`язку з чим, просить внести відповідні відомості до ЄРДР та провести досудове розслідування.

Оцінюючи вказані докази, суд дійшов до висновку, що вони узгоджуються між собою та фактично не суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_8 .

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що кожен окремо та у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених, ч.3 ст.15 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України.

Також, у судовому засіданні були досліджені: листи заступника начальника УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 на ім`я керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_23 щодо розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року; листи голови Запорізького апеляційного суду щодо можливості скасування грифа секретності ухвал слідчого судді Запорізького апеляційного суду.

Таким чином, на думку суду, вказані негласні слідчі (розшукові) дії були проведені без порушень Кримінального процесуального кодексу України.

Під час судового розгляду не було встановлено жодного факту провокації ні з боку правоохоронних органів, ні з боку потерпілого ОСОБА_5 як ініціаторів передачі грошових коштів обвинуваченому.

Також, судом не було встановлено факту надання потерпілим ОСОБА_5 завідомо неправдивих свідчень та жодної причини з боку останнього обмовити обвинуваченого.

Сумнівів у суду, що предметом розмов під час проведення НСРД була передача ОСОБА_8 грошових коштів за проходження медичного огляду, встановлення неіснуючого у ОСОБА_5 діагнозу та наявності у останнього неіснуючих підстав для визначення групи інвалідності, не виникає. Про це не заперечує обвинувачений ОСОБА_8 та підтверджує потерпілий ОСОБА_5 .

На досліджених аудіо, - відеозаписах чітко простежується, що потерпілий саме за вказану послугу домовляється передати грошові кошти обвинуваченому, що і відбувається 05.01.2024 року.

Крім того, під час судового розгляду були досліджені характеризуючі обвинуваченого ОСОБА_8 документи, а також:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року, з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення: «Група осіб на території Комунарського району м. Запоріжжя за участю службових осіб, з використанням службового становища, яка в умовах воєнного стану, з метою отримання неправомірної вигоди, налагодили протиправну схему виготовлення підроблених документів та організували незаконний канал переправлення військовозобов`язаних громадян України, шляхом усунення перешкод для перетину кордону», кваліфікація злочину ч.3 ст.15 ч.3 ст.332 КК України;

- постанова керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_23 від 21.09.2023 року про призначення групи прокурорів, які мають повноваження у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року, старшим групи прокурорів визначено прокурора ОСОБА_16 (у групі - ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 );

- постанова начальника СВ ВП №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_26 від 22.09.2023 року про здійснення досудового розслідування слідчою групою кримінального провадження №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року, старший групи - ОСОБА_27 ;

- постанова начальника СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_28 від 12.12.2023 року про визначення слідчих слідчої групи, які здійснюватимуть досудове розслідування кримінального провадження №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року, старший групи - ОСОБА_29 ;

- постанова заступника начальника СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_30 від 05.01.2024 року про визначення слідчих слідчої групи, які здійснюватимуть досудове розслідування кримінального провадження №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року, старший групи - ОСОБА_29 ;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000003, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.01.2024 року, з короткими викладами обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення: «Особа 05.01.2024 року, приблизно об 11 год. 30 хв., перебуваючи на території Комунарського району м. Запоріжжя, одержала неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення службовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави», кваліфікація злочину ч.2 ст.369-2 КК України;

- постанова прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 від 05.01.2024 року про об`єднання кримінального провадження №0000025 з кримінальним провадженням №0000003, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.01.2024 року, під №0000025;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.01.2024 року, з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення: «Особа 05.01.2024 року, приблизно об 11 год. 30 хв., перебуваючи на території Комунарського району м. Запоріжжя, одержала неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення службовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави», кваліфікація злочину ч.2 ст.369-2 КК України;

- повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.01.2024 року у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року, за ч.3 ст.15 ч.3 ст.332 та ч.2 ст.369-2 КК України;

- постанова керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_23 від 29.02.2024 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року до 3 місяців, до 06.04.2024 року;

- постанова прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 від 25.03.2024 року про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року, в окреме провадження;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000460, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.03.2024 року, з короткими викладами обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення:

«Група осіб на території Комунарського району м. Запоріжжя за участю службових осіб, з використанням службового становища, яка в умовах воєнного стану, з метою отримання неправомірної вигоди, налагодили протиправну схему виготовлення підроблених документів та організували незаконний канал переправлення військовозобов`язаних громадян України, шляхом усунення перешкод для перетину кордону», кваліфікація злочину ч.3 ст.15 ч.3 ст.332 КК України,

«особа 05.01.2024 року, приблизно об 11 год. 30 хв., перебуваючи на території Комунарського району м. Запоріжжя, одержала неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення службовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави», кваліфікація злочину ч.2 ст.369-2 КК України;

- постанова заступника начальника СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_30 від 28.03.2024 року про визначення слідчих слідчої групи, які здійснюватимуть досудове розслідування кримінального провадження №0000460, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.03.2024 року, старший групи - ОСОБА_29 ;

- постанова керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_23 від 28.03.2024 року про призначення групи прокурорів, які мають повноваження у кримінальному провадженні №0000460, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.03.2024 року, старшим групи прокурорів визначено прокурора ОСОБА_4 .

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України.

Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та допустимість отриманих в ході його проведення доказів.

Дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, з огляду на належне повідомлення обвинуваченого про судовий розгляд, характер обвинувачення та забезпечення його права на захист захисником, суд вважає за можливе ухвалення обвинувального вироку у справі.

Такого висновку суд дійшов і після перевірки та аналізу тих доводів та тверджень, які були висловлені в ході судового розгляду захисниками на захист обвинуваченого, більшість з яких, не підтвердилися.

Щодо недопустимості результатів проведених НСРД як доказів

На думку сторони захисту органом досудового розслідування під час проведення НСРД та їх оформлення були допущені порушення, які дають підстави визнати дані, отримані під час здійснення цих НСРД, недопустимими доказами.

1. Щодо порушення порядку залучення потерпілого ОСОБА_5 до проведення НСРД

Згідно з вимогами ч.1 ст. 275 КПК України під час проведення НСРД слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення НСРД у випадках, передбачених цим Кодексом.

Усталена судова практика визначає, що під конфіденційним співробітництвом слід розуміти негласні відносини, що встановлюються уповноваженими органами з повнолітньою дієздатною особою і на засадах добровільності та конспіративності використовуються для вирішення завдань кримінального провадження. Слідчий має право використовувати інформацію, отриману від осіб, з якими встановлено конфіденційне співробітництво під час проведення НСРД, або залучати їх до проведення таких дій.

Залучення до конфіденційного співробітництва не є різновидом НСРД, а лише складовим елементом їх проведення, що вбачається із положень ч.2 ст.246 КПК України, де перераховуються види НСРД, які можуть проводиться у справах про тяжкі та особливо тяжкі злочини, серед яких залучення до конфіденційного співробітництва відсутнє. Залучення до конфіденційного співробітництва є лише засобом проведення різних видів НСРД.

Враховуючи характер конфіденційного співробітництва, орган розслідування сам визначає форми і способи його організації з урахуванням потреб розслідування, необхідності запобігти розголошенню факту і деталей такого співробітництва тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час винесення постанов про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22 листопада 2023 року та 02.01.2023 року прокурор ОСОБА_16 окремого рішення про залучення ОСОБА_5 до конфіденційного співробітництва у формі постанови дійсно не приймала. Водночас, у резолютивних частинах вказаних рішень (п.2) прокурор вказала, що для проведення контролю у формі спеціального слідчого експерименту залучається ОСОБА_5 .

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить вимоги щодо окремого оформлення у формі постанови рішення про залучення особи до участі в НСРД, тому відсутність вказаного процесуального документу не свідчить про наявність таких порушень КПК України, які б могли призвести до ухвалення незаконного та/або необґрунтованого рішення.

У зв`язку з цим, суд вважає помилковим твердження захисника ОСОБА_7 щодо порушень вимог ст.272 КПК України, під час здійснення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, та дійшов висновку, що залучення ОСОБА_5 до участі у вказаній негласній слідчий розшуковій дії було зумовлено об`єктивними обставинами та відповідає положенням ч.6 ст.246 КПК України, а відсутність у матеріалах провадження окремої постанови про його залучення до участі в такій НСРД не може свідчити про істотне порушення вимог КПК України або порушення прав будь-кого з учасників кримінального провадження.

2. Щодо неможливості використовувати під час НСРД грошові кошти, що належать потерпілому, так як такі засоби видаються органам, що проводять такі дії, по спеціальній процедурі

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що у матеріалах кримінального провадження має міститися інформація про походження грошових коштів, які використовувалися під час контролю за вчиненням злочину. Ці кошти можуть бути як отримані зі спеціальних фондів органів правопорядку, так і надані особисто заявниками. Використання особистих коштів під час проведення НСРД у виді контролю за вчиненням злочину автоматично не обумовлює недопустимості фактичних даних щодо видачі грошових коштів чи результатів НСРД.

У цьому кримінальному провадженні встановлено, що правоохоронні органи під час проведення контролю за вчиненням злочину використали 6300 імітаційних доларів США та 200 доларів США потерпілого ОСОБА_5 , який під час свого допиту зазначив, що погодився надати свої грошові кошти для проведення вказаної НСРД.

З метою реалізації уповноваженими особами приписів КПК України ухвалено й діють спеціальні нормативні акти, які встановлюють підстави та порядок отримання працівниками правоохоронних органів грошових коштів за рахунок видатків спеціального призначення у кримінальному провадженні.

Водночас за приписами ст. 91 КПК України джерело походження грошей, які використовуються під час оперативної закупки, не входить у предмет доказування у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 369-2 КК України.

Приписи статей 103-105, 233, 252 КПК України стосовно фіксації ходу і результатів НСРД також не вимагають від органу досудового розслідування зазначати джерело походження грошей як платіжного засобу, який використовується під час проведення слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Не містять таких вимог і приписи статей 246, 271 КПК України.

За таких обставин, вважаю, що відсутні підстави приймати до уваги доводи сторони захисту з цього питання.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.09.2023 року у справі №208/2160/18 (провадження №51-1868кмо22).

3. Щодо відсутності повноважень у оперативних працівників складати протоколи про проведення НСРД, так як відсутнє відповідне доручення прокурора

Згідно п.5 ч.2 ст.36 КПК України прокурор має право доручати проведення слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам. Обов`язок підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність виконувати письмові доручення прокурора передбачені ч.3 ст.41 КПК України та п.2 ст.7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

В даному кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_31 для проведення НСРД надавала відповідні доручення Управлінню Служби безпеки України в Запорізькій області у порядку ст.36 КПК України, в який вказувала, що доручає проведення негласних слідчих розшукових дій згідно ухвал Запорізького апеляційного суду. Матеріали, які отримані під час виконання доручення, рнеобхідно направляти прокурору Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя кожні 10 днів.

При складенні протоколів за результатами аудіо-,відеоконтролю особи, за результатами контролю за вчиненням злочину оперуповноважені УСБУ в Запорізькій області, на думку суду, діяли відповідно до вимог статті 266 КПК України з огляду на особливості проведення НСРД із застосуванням технічних засобів. В таких протоколах зазначається особа, яка його склала. Конкретний виконавець щодо складання протоколу про проведення НСРД визначається керівником уповноваженого оперативного підрозділу, який проводив такі дії на підставі доручення прокурора (пункт 4.5 Інструкції про організацію проведення НСРД та використання їх результатів, затвердженої наказомГПУ, МВС, СБУ, АДПС, МФУ, МЮУ від 16.11.2012 року №114/1042/516/1199/936/1687/5).

Незазначення прокурором про складання відповідних протоколів у своєму дорученні в даному випадку не є суттєвим порушень вимог КПК України, враховуючи, що прокурор прийняла без заперечень вказані протоколі та дії оперуповноважених з цього приводу не були визнанні протиправними або такими, що вони перевищили свої повноваження.

Щодо визнання даних, отриманих під час обшуку автомобіля недопустимими

1. Щодо відсутності певних даних у протоколі обшуку

У своєму клопотання захисник ОСОБА_7 вказує, що у протоколі обшуку автомобіля відсутнє посилання на носій інформації, на який записувалася ця слідча дія та відсутність відеозапису самого обшуку. Крім того, останній зазначає, що в протоколі обшуку не вказано місце проведення слідчої дії, тобто де саме знаходився автомобіль під час обшуку (на який місцевості), не вказано де саме (в який частині авто) було вилучено речі, які слідчий пізніше визнав речовими доказами в провадженні. Не вказано слідчим і послідовність проведених слідчим дій, не зазначений спосіб ідентифікації вилучених речей та документів (як та куди вони були запаковані). Також, не вказано як запаковане вилучене майно, куди, разом чи окремо, чи підписані упакування учасниками обшуку в протоколі.

На думку суду зазначені доводи захисника ОСОБА_7 про істотне порушення кримінального процесуального закону є безпідставними, виходячи з такого.

Протоколювання є основною формою фіксації ходу та результатів проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Загальні вимоги до структури та змісту протоколу негласної слідчої (розшукової) дії містяться у ч.3 ст.104 КПК України, відповідно до яких він повинен складатися зі вступної частини, яка має містити відомості про місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; описової частини, яка повинна містити відомості про послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи; заключної частини, яка повинна містити відомості про вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.

Обшук транспортного засобу - «Kia Magentis», державний номерний знак НОМЕР_3 від 05.01.2024 року, був проведений за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_32 та понятих: ОСОБА_18 та ОСОБА_17 і під час проведення вказаної слідчої дії було вилучено певні документи. Протокол обшуку складений слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_33 , в якому останній вказав, що під час проведення цієї слідчої дії проводиться відеозапис на відеокамеру «Canon» на карту пам`яті micro-SD. Також, у протоколі зазначено, що вилучені предмети упаковані до 2 паперових конвертів.

Обвинувачений ОСОБА_14 про проведення вказаної слідчої дії не заперечує, як і належність йому предметів, які були вилучені під час обшуку. Також, судом були допитані свідками особи, які були присутні як поняті під час проведення вказаної слідчої дії. У них не було жодних зауважень щодо складання відповідного протоколу.

Зважаючи на ці дані, а також на те, що сторона захисту жодним чином не оспорювала результатів слідчої дії, тому суд дійшов висновку, що незазначення у протоколі обшуку місцевості, на якій розташований транспортний засіб; конкретного місця в автомобілі, де виявили документи, а також послідовність дій слідчого під час обшуку не може бути безумовною підставою для визнання доказів недопустимими.

2. Щодо відсутності відеозапису обшуку

Крім цього, не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про недопустимість доказів, отриманих під час обшуку автомобіля під керуванням обвинуваченого у зв`язку з відсутністю відеозапису цієї слідчої дії.

Положеннями частин 7 і 8 ст. 236 КПК України (у редакції на час проведення обшуку) передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, проводити відеозапис. Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Частиною 2 ст. 104 КПК України визначено, що у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Так, з протоколу обшуку вбачається, що вказана слідча дія фіксувалася на відеокамеру «Canon» на карту пам`яті micro-SD, яка була долучена як додаток до відповідного протоколу. Водночас, вказана карта пам`яті не була оглянута у судовому засіданні з технічних причин - не змогли відкритися відеофайли, які були на ній записані.

Суд, за клопотанням прокурора, з метою відкриття вказаних файлів викликав спеціаліста з Запорізького НДЕКЦ, який зазначив, що на карті пам`яті дійсно є відеозаписи, але відкрити їх не вдалося можливим через неналежний стан самої карти пам`яті.

Виходячи із цих даних, суд дійшов до переконання, що відсутні підстав для визнання результатів обшуку транспортного засобу та похідних від нього даних недопустимими доказами через не відкриття відео файлів на карті пам`яті, так як у цьому кримінальному провадженні законність проведеної слідчої дії була предметом судового контролю як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Водночас, суд погоджується із доводом сторони захисту про визнання недопустимими доказами, отриманими 05.01.2024 року під час обшуку транспортного засобу «Кia Magentis», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у зв`язку з недоведенням стороною обвинувачення наявності повноважень прокурора ОСОБА_34 під час погодження клопотань слідчого на проведення обшуку в автомобілі у порядку ч.3 ст.233 КПК України та накладення арешту на предмети, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_8 при його затриманні у порядку ст.208 КПК України, враховуючи таке.

Захисник ОСОБА_7 у своєму клопотання про визнання окремих доказів недопустимими вказує, що у судовому засіданні були досліджені: клопотання слідчого ОСОБА_35 слідчому судді, про проведення обшуку автомобіля «Кіа Маджентіс», погоджене прокурором ОСОБА_36 , яке датоване 06.01.2024 р. Даним клопотанням слідчий ОСОБА_37 просить слідчого суддю надати дозвіл на проведення обшуку, який вже було проведено за добу до цього - 05.01.2024 р. без санкції суду. Ухвали слідчого судді від 15.01.2024 року задоволено клопотання слідчого. Крім того, прокурор ОСОБА_36 погоджував слідчому ОСОБА_38 і клопотання про накладення арешту на речі і предмети, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_8 при затриманні останнього у порядку ст.208 КПК України.

Водночас, на думку захисника, прокурор ОСОБА_36 , який погоджував вказані клопотання слідчому не мав це здійснювати, так як не перебував у групі прокурорів, які могли здійснювати процесуальне керівництво даним кримінальним провадженням.

Судом для перевірки версії сторони захисту були витребуванні з архіву Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали клопотання про проведення обшуку транспортного засобу - «Kia Magentis», державний номерний знак НОМЕР_3 , та накладення арешту на предмети, які були вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_8 при затримання останнього у порядку ст.208 КПК України.

Аналіз вказаних матеріалів свідчить, що до клопотань слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_35 про проведення обшуку та арешт майна було долучено Витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000025, відомості про яке внесені 21.09.2023 року та 05.01.2024 року за ч.3 ст.332 та ч.2 ст.369-2 КК України, відповідно. З вказаного Витягу вбачається, що процесуальними прокурорами у даному кримінальному провадженні є: ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_4 , ОСОБА_39 .

Копії постанови керівника відповідної прокуратури про групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000025 слідчим до вказаних матеріалів не долучалися. Відсутня така копія зазначеного процесуального документа і в матеріалах кримінального провадження, які були надані до суду для дослідження під час судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_4 , заперечуючи клопотання сторони захисту щодо визнання недопустимими доказами у зв`язку з відсутністю повноважень прокурора ОСОБА_34 , повідомила, що постанова про групу прокурорів, в яку входить і прокурор ОСОБА_36 у кримінальному провадженні №0000025 існує і на цей час знаходиться в матеріалах вказаного кримінального провадження. Вказана постанова не була виділена з іншими матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 .

Відповідно до п.1 глави 2 Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, до Реєстру вносяться відомості, у тому числі, про прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

Витяг з ЄРДР - це згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 глави 2 Положень параметрами, які є актуальними на момент його формування.

Отже, витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

Вказаний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 15.05.2024 року у справі №758/6173/22.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також, що прокурор під час судового розгляду не надала навіть копію постанови про групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000025, до якої входив прокурор ОСОБА_36 , тому, враховуючи вимоги ст.87 КПК України, суд вважає, що 05.01.2024 року обшук транспортного засобу «Kia Magentis», державний номерний знак НОМЕР_3 , яким на той час користувався ОСОБА_8 , проведено з порушенням встановленого КПК України порядку, а тому докази отримані в результаті проведення такої слідчої дії є недопустими, оскільки здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 року було накладено арешт на речі та предмети, що вилучалися під час проведення обшуку транспортного засобу «Кia Magentis», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та в ході особистого обшуку ОСОБА_8 при його затримання у порядку ст.208 КПК України, яку необхідно скасувати, так як арешт накладено необґрунтовано, без підтвердження повноважень прокурора, який погодив відповідне клопотання слідчого.

Водночас, на думку суду, навіть при такому рішенні (визнання арешту, який був накладений необґрунтовано), грошові кошти у сумі 6500 доларів США, отримані обвинуваченим від ОСОБА_5 не втратили свій статус речових доказів, відповідно до вимог ст.98 КПК України, і є такими, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Це підтверджується поведінкою обвинуваченого, який на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду визнав себе повністю винуватим, співпрацював з органом досудового розслідування і у подальшому готовий співпрацювати з правоохоронними органами з метою виявлення осіб з числа медичних працівників, працівників центрів Медико-соціальної експертної комісії міста Запоріжжя, працівників управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, котрі за неправомірну вигоду виготовляють в м. Запоріжжя документи про наявність у громадян підстав для визначення групи інвалідності та подальшого оформлення пенсійних посвідчень за інвалідністю, що можуть бути підставою для безперешкодного перетину Державного кордону України;

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, враховую ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, які відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжкими, факт замаху на вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, суспільну небезпечність та характер скоєних кримінальних правопорушень,

Також, враховую особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, одружений, очікує на народження дитини, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його вік та здоров`я (відсутні дані щодо певних хронічних захворювань). На цей час працює економістом на ТОВ «Бухгалтер онлайн» та за сумісництвом на посаді кур`єра на ТОВ «Осмдстрой», на обох підприємствах характеризується позитивно, як професійний, ініціативний, відповідальний і дисциплінований працівник. За місцем мешкання також характеризується позитивно, як ввічливий, працьовитий, товариський, підтримує добрі стосунки у сім`ї та при спілкуванні з сусідами.

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи особистість ОСОБА_8 , конкретні обставини кримінального провадження, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що помякшуть покарання останнього, вимоги ст.68 КК України, суд вважає, що обвинуваченому за ч.3 ст.15 ч.1 ст.332 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але у мінімальному розмірі, встановленому ч.1 ст.332 КК України.

З урахуванням вимог ст.75 КК України, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність фактів порушення процесуальної поведінки під час судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання за ч.3 ст.15 ч.1 ст.332 КК України з випробуванням.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.369-2 КК України суд враховує:

- вимоги ст. 45 КК України, згідно якої корупційними кримінальними правопорушеннями вважають кримінальні правопорушення, передбачені статтями 368-369-2 КК України;

- вимоги ч.1 ст.75 КК України, згідно якої законодавцем обмежена можливість застосовувати звільнення від відбування покарання з випробуванням у разі засудження особи за корупційне правопорушення;

- вимоги ч.2 ст.53 КК України, відповідно до якої за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи, що санкцією ч.2 ст.369-2 КК України передбачено покарання у т.ч. у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тому вважаю за необхідне призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.369-2 КК України штраф у розмірі отриманою неправомірно вигоди - у сумі 247 267 грн. 80 коп., що еквівалентно 6 500 доларів США по офіційному курсу НБУ станом на 05.01.2024 року.

Призначені покарання за ч.3 ст.15 ч.1 ст.332 та за ч.2 ст.369-2 КК України необхідно виконувати самостійно, відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому таких покарань буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 року було накладено арешт на речі та предмети, що вилучалися під час проведення обшуку транспортного засобу «Кia Magentis», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та в ході особистого обшуку ОСОБА_8 при його затримання у порядку ст.208 КПК України, яку необхідно скасувати та вирішити долю речових доказів.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_29 від 19.02.2024 року у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року, імітаційні засоби номіналом 100 доларів США у кількості 63 одиниць, грошові кошти у загальній суму 201 долар США, 1953 грн. 50 коп., дві купюри по 100 доларів США визнані речовими доказами.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: гроші, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Враховуючи, що імітаційні засоби та 200 доларів США, що належать потерпілому фактично були предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, тому вони підлягають поверненню відповідним власникам: імітаційні засоби - СБУ в Запорізькій області, 200 доларів США - ОСОБА_5 .

З урахуванням того, що під час судового розгляду не встановлено, що вилучені у обвинуваченого грошові кошти у сумі 201 долар США, 1953 грн. 50 коп. одержані злочинним шляхом (п.6-1 ч.9 ст.100 КПК України), тому вони підлягають поверненню ОСОБА_8 .

Крім того, постановами слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_29 від 06.01.2024 року у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2023 року, копії документів, вилучених 05.01.2024 року під час обшуку транспортного засобу «Кia Magentis», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме: копії документів на ім`я ОСОБА_5 (паспорта громадянина України; фізичної особи - платника податків; тимчасового посвідчення військовослужбовця); копії документів на ім`я ОСОБА_40 (копія паспорта громадянина України; довідка про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру; лист-консультація; висновок МРТ); акт підтвердження фактично місця проживання ОСОБА_41 , а також предмети, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_8 при його затримання у порядку ст.208 КПК України: банківські картки: «А-банк» № НОМЕР_4 ; «Монобанк» № НОМЕР_5 ; «Пумб» № НОМЕР_6 ; «Unex bank» № НОМЕР_7 ; «Ukrsibbank» № НОМЕР_8 ; «Пумб» № НОМЕР_9 ; «Приватбанк» № НОМЕР_10 ; «Приват банк» № НОМЕР_11 ; «Ukrsibbank» № НОМЕР_12 ; «Unexbank» № НОМЕР_13 ; «Ukrsibbank» № НОМЕР_14 ; «Ukrgasbank» № НОМЕР_15 ; «Otpbank» № НОМЕР_16 ; дисконтні карти: «Shell» №5640510, «ZOG», «My wash», «Case», «Ашан», «Arber»; візитні картки у кількості 8 штук; фіскальні чеки в кількості 8 штук; пристрій для паління «IQOS»; візитницю чорного кольору; ключницю чорного кольору зі зв`язкою ключів у кількості 8 штук; 2 предмети схожі на розкладні ножі; гаманець чорного кольору; сумку чорного кольору, визнані речовими доказами.

Вказані предмети (крім копій документів на ім`я ОСОБА_5 ) не відповідають критеріям речових доказів, передбачених ст.98 КПК України, тому вони підлягають поверненню обвинуваченому ОСОБА_8 .

Копії документів на ім`я ОСОБА_5 фактично не є документами у розумінні ст.99 КПК України, тому підлягають поверненню останньому.

Процесуальні витрати, цивільний позов у даному кримінальному провадженню відсутні. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у виді застави підлягає скасуванню, а внесена за нього застава у сумі 242 240 грн. - поверненню застоводавцю.

Керуючись ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України.

На підставі ч.3 ст.15 ч.1 ст.332 КК України ОСОБА_8 призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з вимогами ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ч.2 ст.369-2 КК України ОСОБА_8 призначити покарання у виді штрафу у розмірі 247 267 (двісті сорок сім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 80 коп., яке виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у виді застави - скасувати.

Повернути ОСОБА_42 заставу у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, внесену ним 08.01.2024 року за ОСОБА_8 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, призначення платежу: «Сплата застави за ОСОБА_8 за ухвалою по справі №333/11153/23від 07.01.2024 року».

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 року на речі та предмети, що вилучалися під час проведення обшуку транспортного засобу «Кia Magentis», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та в ході особистого обшуку ОСОБА_8 при його затриманні у порядку ст.208 КПК України.

Речові докази:

- імітаційні засоби номіналом 100 доларів США у кількості 63 одиниці серії LE55115573E (з однаковими номерами), що зберігаються в камері зберігання речових доказів ГУНП в Запорізькій області - повернути органу, який проводив спеціальну операцію відносно ОСОБА_8 - УСБУ в Запорізькій області;

- грошові кошти у загальній сумі 201 (двісті один) долар США та 1953 (тисячу дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 50 коп., що зберігаються в УФЗБО ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_8 , а у разі відмови від прийняття - звернути у дохід держави;

- грошові кошти у сумі 200 (двісті) доларів США, що перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити останньому.

- банківські картки: «А-банк» № НОМЕР_4 ; «Монобанк» № НОМЕР_5 ; «Пумб» № НОМЕР_6 ; «Unex bank» № НОМЕР_7 ; «Ukrsibbank» № НОМЕР_8 ; «Пумб» № НОМЕР_9 ; «Приватбанк» № НОМЕР_10 ; «Приват банк» № НОМЕР_11 ; «Ukrsibbank» № НОМЕР_12 ; «Unexbank» № НОМЕР_13 ; «Ukrsibbank» № НОМЕР_14 ; «Ukrgasbank» № НОМЕР_15 ; «Otpbank» № НОМЕР_16 ; дисконтні карти: «Shell» №5640510, «ZOG», «My wash», «Case», «Ашан», «Arber»; візитні картки у кількості 8 штук; фіскальні чеки в кількості 8 штук; пристрій для паління «IQOS»; візитницю чорного кольору; ключницю чорного кольору зі зв`язкою ключів у кількості 8 штук; 2 предмети схожі на розкладні ножі; гаманець чорного кольору; сумку чорного кольору; копії документів, вилучених 05.01.2024 року під час обшуку транспортного засобу «Кia Magentis», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме: копії документів на ім`я ОСОБА_40 (копія паспорта громадянина України; довідка про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру; лист-консультація; висновок МРТ); акт підтвердження фактично місця проживання ОСОБА_41 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_8 , а у разі відмови від прийняття - знищити вказані предмети;

- копії документів на ім`я ОСОБА_5 (паспорта громадянина України; фізичної особи - платника податків; тимчасового посвідчення військовослужбовця), вилучених 05.01.2024 року під час обшуку транспортного засобу «Кia Magentis», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_5 , а у разі відмови від прийняття - знищити вказані копії документів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та захисникам.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні під час його оголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1