Справа № 550/596/25
Провадження №1-кп/550/148/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого не з`явився,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000184 від 11.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чутове Чутівського району Полтавської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 № 469/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08.02.2025 строком на 90 діб (згідно з Указом Президента № 26/2025 ввід 14.01.2025), вчинив крадіжку за наступних обставин.

06.04.2025 у вечірній час ОСОБА_4 вирішив вчинити крадіжку чавунних зливових решіток, які належать ОСОБА_5 та знаходилися на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, у ніч на 07.04.2025, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав п`ятнадцять чавунних зливових решіток розміром 100х50 см, які знаходилися перед воротами господарства за вищевказаною адресою та належать ОСОБА_5 , вартість яких, згідно з висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 914 від 16.04.2025 становить 18 000,00 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.04.2025 у вечірній час ОСОБА_4 знову вирішив вчинити крадіжку чавунних зливових решіток, які належать ОСОБА_5 та знаходилися на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, у ніч на 08.04.2025, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав три чавунні зливові решітки розміром 100х50 см, які знаходилися перед воротами господарства за вищевказаною адресою та належать ОСОБА_5 , вартість яких, згідно з висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 914 від 16.04.2025 становить 3 600,00 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна крадіжці, вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення крадіжки повторно в умовах воєнного стану.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином. Заслухавши думку учасників кримінального провадження, керуючись ст. 325 КПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілого.

Обвинувачений в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю. Вказав, що 14.04.2025 у вечірній час він вирішив вчинити крадіжку чавунних зливових решіток, які належать ОСОБА_5 та знаходилися на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 .

Обвинувачений, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав п`ятнадцять чавунних зливових решіток розміром 100х50 см, які знаходилися перед воротами господарства за вищевказаною адресою та належать ОСОБА_5 .

Крім того, 07.04.2025 у вечірній час обвинувачений знову вирішив вчинити крадіжку чавунних зливових решіток, які належать ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав три чавунні зливові решітки розміром 100х50 см, які знаходилися перед воротами господарства за вищевказаною адресою.

Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду.

Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, він вже відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду. Обіцяв в подальшому не вчиняти нових злочинів та просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Прокурор вказав, що при розгляді справи достеменно встановлено, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Посилаючись на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілому завдані матеріальні збитки, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривляє визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, наслідки вчинення кримінального правопорушення, зокрема, що потерпілій відшкодовано завдані матеріальні збитки у повному обсязі.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи неможливість призначення покарання іншого виду, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, суд при призначенні покарання враховує також поведінку обвинуваченого під час кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків вчиненого, добровільне повне відшкодування потерпілій завданої шкоди, задовільну характеристику обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 50, 65, 66, 75, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти цей орган про зміну місця свого проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- чавунні зливні решітки залишити потерпілому, як йому належні.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1