Справа № 296/9026/25
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , поданого в межах кримінального провадження №0001224 від 11.06.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_5 будучи особою, яка раніше вчинила ряд майнових та насильницьких злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 11 грудня 2024 року, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що жителі селища Лугини Коростенського району Житомирської області: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , займаються не зареєстрованою в установленому законом порядку діяльністю в соціальній мережі «Tik-Tok» (соцмедійному застосунку для створення та поширення коротких відео та проведення онлайн-трансляцій), та мають у своєму володінні на його думку, від цієї діяльності значні грошові кошти, розробив план щодо висунення до вказаних осіб вимоги майнового характеру, за не перешкоджання їх діяльності та здійснення так званого «кришування».

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами зазначених потерпілих, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, на ґрунті вигаданого ним та неіснуючого зобов`язання, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 11 грудня 2024 року, висловив: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , вимогу у передачі йому щомісячно кожним потерпілим грошових коштів в сумі 20 000 гривень, а також погрозу застосування насильства над потерпілими у разі відмови від виконання його вимоги.

У свою чергу потерпілі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_5 , реально сприймаючи висловлені їм погрози та усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, погодились на виконання висловленої їм вимоги, а тому, з метою недопущення вчинення насильницьких дій відносно них, у період з січня по березень 2025 року передали останньому грошові кошти в сумі по 40 000 гривень кожен.

У подальшому, ОСОБА_5 , не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання грошових коштів від потерпілих, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 07.03.2025, знаходячись у місцях позбавлення волі, використовуючи стільниковий зв`язок, під час розмов потерпілими: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , під вигаданим приводом, а саме здійснення так званого «кришування», у черговий раз висловив вимогу у передачі йому грошових коштів в сумі по 20000 гривень кожним потерпілим за березень 2025 року, та наголосив на вищевказаних негативних наслідках, які настануть для потерпілих у разі невиконання ними вимоги.

У свою чергу потерпілі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , продовжуючи перебувати під психологічним тиском з боку ОСОБА_5 , реально сприймаючи висловлені їм погрози та усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, погодились на виконання висловленої їм вимоги, а тому, з метою недопущення вчинення у подальшому відносно них насильницьких дій, зібрали грошові кошти в сумі 80000 гривень, з якими потерпілий ОСОБА_11 , 07.03.2025 діючи за вказівкою ОСОБА_5 прибув до м. Житомира, де о 21 год. 43 хв. поблизу магазину «Марципан», що розташований по вул. Велика Бердичівська, 5/9 зустрівся та передав на користь ОСОБА_5 вказані грошові кошти знайомому останнього ОСОБА_14 , який не був обізнаний про дану злочинну діяльність.

У подальшому ОСОБА_5 , не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання грошових коштів від потерпілих, з метою надання попередньо висловленим вимогам та погрозам реального характеру, та як наслідок примушування потерпілих до виконання висловлених ним вимог, а також недопущення будь-якого опору з їхньої сторони, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 28.05.2025 запропонував прийняти участь у даній злочинній діяльності своєму знайомому ОСОБА_15 , а саме вчинити психологічний тиск на потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , шляхом висловлення останнім вимог у передачі грошових коштів в сумі по 60000 гривень кожен, під вигаданим приводом наповнення так званого «злодійського общаку», з погрозами застосування насильства над потерпілими у разі невиконання ними цієї вимоги.

У свою чергу ОСОБА_15 на вказану пропозицію погодився, і таким чином вступив у злочинну діяльність за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 .

У подальшому, 28.05.2025, близько 15 год., з метою реалізації злочинного умислу направленого на незаконне збагачення, ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , керуючись єдиним злочинним умислом, прибув до місця проживання потерпілого ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де усвідомлюючи пригнічений психологічний стан потерпілого, в усній формі рішучим та агресивним тоном висловив останньому вимогу проїхати з ним до приміщення розташованого по АДРЕСА_2 .

У свою чергу потерпілий ОСОБА_9 , продовжуючи перебувати під психологічним тиском, реально сприймаючи висловлені йому погрози та усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, з метою недопущення вчинення відносно нього насильницьких дій, погодився на виконання висловленої вимоги.

Цього ж дня, у період з 16 год 14 хв. по 16 год. 23 хв., знаходячись у приміщенні розташованому по АДРЕСА_2 , ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , керуючись єдиним злочинним умислом, висловив потерпілому ОСОБА_9 вимогу у передачі йому грошових коштів в сумі в сумі 60000 гривень, мотивуючи вигаданим приводом, а саме необхідністю наповнення так званого «злодійського общаку». Після чого, на підтвердження реальності погроз щодо застосування до потерпілого протиправних дій, маючи на меті вчинення психологічного тиску на ОСОБА_9 та інших потерпілих шляхом залякування, з метою схиляння до виконання висловлених ними вимог, а також недопущення будь-якого опору зі сторони потерпілих, ОСОБА_15 наніс ОСОБА_9 не менше двох ударів кулаками рук в обличчя та поріз клинком ножа передньої частини бедра.

У подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб, не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання грошових коштів, керуючись єдиним злочинним умислом, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 10.06.2025, в обідній час прибули до непрацюючої АЗС, що розташована на в`їзді до селища Лугини Коростенського району Житомирської області, де подолавши волю потерпілих до опору та викликавши у них розуміння про реальність погроз, які були їм висловлені за вказаних вище обставин, у черговий раз висловили потерпілим: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вимогу у передачі їм грошових коштів в сумі по 60000 гривень кожен, встановивши термін для виконання цієї вимоги до вечора цього ж дня, а також висловили погрози відібрання належного їм майна у разі невиконання ними цієї вимоги в зазначений термін, чим підтвердили серйозність спільного злочинного умислу.

У свою чергу потерпілі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_15 , реально сприймаючи висловлені їм погрози та усвідомлюючи загрозу своєму життю і здоров`ю, погодились на виконання цієї вимоги, а тому, з метою недопущення вчинення відносно них насильницьких дій, погодилися у подальшому передати їм грошові кошти.

Цього ж дня, у вечірній час потерпілі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 знаходячись у різних місцях селища Лугини Коростенського району Житомирської, виконуючи вказані вимоги та усвідомлюючи реальність висловлених погроз насильства, передали ОСОБА_5 і ОСОБА_15 частину грошових коштів у загальній сумі 100 000 гривень.

14 серпня 2025 року у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Житомир, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК України не судимому, обвинувальний акт стосовно якого у кримінальному провадженні №0000581 від 24.08.2024, за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, перебуває на розгляді у Богунському районному суді м. Житомира, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення ставить питання про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідча та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та просив обрати більш мякий запобіжний захід або визначити розмір застави що дорівнює 80 прожитковим мінімумам.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 14 серпня 2025 року у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Житомир, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК України не судимому, обвинувальний акт стосовно якого у кримінальному провадженні №0000581 від 24.08.2024, за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, перебуває на розгляді у Богунському районному суді м. Житомира, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами, а саме:

- протоколами прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- протоколами допиту потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- протоколами проведення впізнання з участю потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

- протоколом про результати проведення НСРД спостереження за особою від 21.03.2025;

- протоколами про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 21.03.2025, 29.05.2025, 25.04.2025, 29.05.2025, 08.07.2025;

- протоколом про результати проведення НСРД аудіо відео контроль особи від 08.07.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36). Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Обставини, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення підтверджуються зібраними у провадженні доказами.

Крім того, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні вказали на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме громадянин ОСОБА_16 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином

При цьому слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Зазначені вище обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, потрібно перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність виключної правової підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за умови доведеності факту неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , особу підозрюваного, вчинення злочину у період дії воєнного стану, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість високого ступеня ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду та незаконного впливу на свідків.

Сукупність вказаних обставин на переконання слідчого судді не дає підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування - тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За викладених встановлених слідчим суддею обставин, враховуючи, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, та що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від слідства та суду, впливу на свідків у разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 порушував покладені на нього обовязки ухвалою слідчого судді, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 206, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави, а саме до 13 жовтня 2025 року.

Визначити строк дії ухвали до 13 жовтня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1