Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5765/25
Номер провадження 1-кс/711/1507/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчої - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчої відділу розслідування злочинів, учинених дітьми, СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесеним у кримінальному провадженні №0000393 від 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, який не є особою з інвалідністю, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча відділу розслідування злочинів, учинених дітьми, СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесеним у кримінальному провадженні №0000393 від 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.10.2024 близько 23 години 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого перебував неповнолітній пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись у межах населеного пункту м. Черкаси, по проїзній частині вулиці Чехова зі сторони вулиці Надпільна в напрямку до вулиці Гоголя, на нерегульованому перехресті з вулицею Благовісна, світлофорні об`єкти на якому працювали в режимі жовтого миготливого сигналу, перебуваючи за кермом указаного транспортного засобу, порушив вимоги дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» та пунктів 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, зі змінами і доповненнями (далі ПДР), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та, відповідно не реагував на її зміну, перед проїздом перехрестя нерівнозначних доріг по вулиці Благовісна, не надав перевагу у русі технічно справному автомобілю «BMW 428», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався по проїзній частині вулиці Благовісна зі сторони вулиці Кобзарська в напрямку до вулиці Юрія Іллєнка та перетинав вказане нерегульоване перехрестя з вулиці Благовісна, в результаті чого сталось зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 03-01/1124 від 11.10.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми голови, тулуба та кінцівок, яка в своєму перебігу привела до розвитку шоку. Зазначена травма представлена у вигляді синців та саден на голові, тулубі та кінцівках, рани на тулубі, крововиливу в лівий скроневий м`яз, крововиливів під м`які мозкові оболонки, переломів кісток склепіння та основи черепа, двобічного гемотораксу, забою обох легень, забою переднього середостіння, забою лівої нирки. Вказані травми виникли від дії тупих предметів, можливо в час та за обставин дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої зазначені у фабулі постанови та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Між вказаною сполученою травмою та настанням смерті існує прямий причинний зв`язок.

Згідно з висновком судово інженерно-транспортної експертизи №502/25-27 від 03.06.2025 порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимогам дорожнього знаку 2.1 ПДР («Дати дорогу») та п. 2.3 (б) і 16.11 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_7 .

З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням доказів та підстав, 25.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Ініціатор клопотання вказує, що причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу огляду місця події від 11.10.2024, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди, зафіксовано, місце розташування автомобілів «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «BMW 428», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; даними висновку експерта № 03-01/1124 від 11.10.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 в порядку ст. 225 КПК України; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_14 ; даними протоколу огляду відеозапису від 12.10.2024; даними протоколу огляду відеозапису від 12.10.2024; даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/14715-ІТ від 30.12.2024; даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/14716-ІТ від 01.01.2025; даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/14881-ІТ від 03.12.2024; даними висновку експерта № 611/24-23 від 06.11.2024; даними висновку експерта № 612/24-23 від 07.11.2024; даними протоколу проведення слідчого експерименту від 06.03.2025; даними висновку експерта № СЕ-19/124-25/3981-ІТ від 17.03.2025; даними висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 502/25-27 від 03.06.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Як зазначає слідчий у своєму клопотанні, під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція статті передбачає покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, так як офіційно підозрюваний не працює, не навчається, стійких соціальних зв`язків не має. Крім того, слід враховувати, що кримінальне правопорушення вчинено відносно неповнолітньої особи, що обтяжує міру покарання.

2) може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, підкупу, вимагати дачу від останньої неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілу та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Натомість органом досудового розслідування встановлено неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваною, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків; 3) застава - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, а також відсутні відомості про те чи наявний у підозрюваного майновий стан, який дасть йому можливість внести за себе заставу.

Також, слідчий вважає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

- кримінальне правопорушення вчинене останнім є тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3до 8 років.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а також те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких обґрунтовувалася б неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, тому існує достатньо реальних підстав для обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Враховуючи викладене, слідча за погодженням з прокурором звернулась з даним клопотанням до слідчого судді та просила застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані до нього докази. Додатково прокурор зазначив, що підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, яке може бути застосовано до нього у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення; незаконно впивати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілу ОСОБА_14 у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На підставі викладеного, прокурор вважає, що саме домашній арешт, що полягає у забороні залишати місце проживання в нічний час доби, зможе запобігти вказаним ризикам.

Слідча ОСОБА_4 на уточнююче питання слідчого судді вказала, що ОСОБА_5 спочатку був допитаний в якості свідка і в подальшому постійно з`являвся на виклики до слідчого.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання. При цьому зазначив, що ОСОБА_5 не заперечує своєї провини у вчиненні інкримінованого йому злочину та обґрунтованість підозри. В той же час захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, які є необґрунтованими та не підтвердженими жодним доказом. Вказав, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, є студентом, однак у зв`язку із отриманими тяжкими травмами перебуває в академічній відпустці. Просив врахувати, що ОСОБА_5 постійно з`являвся на виклики слідчого, не вчиняв дій на перешкоджанням кримінальному провадженню. Ризик впливу на свідків та потерпілу не доведений, оскільки доказів здійснення впливу стороною обвинувачення не надано. Крім того, потерпіла не була очевидцем, а тому її покази не мають значення для кримінального провадження. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що цілком забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та просив відмовити в задоволенні даного клопотання. При цьому зазначив, що він визнає свою вину та не бажав настання таких наслідків. Він не має наміру переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків чи потерпілу та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В результаті даної ДТП він отримав тяжкі травми, які ще продовжує лікувати, у зв`язку з чим взяв академічну відпустку у навчальному закладі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, а також документи надані стороною захисту в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000393 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

25.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 11.10.2024; даними висновку експерта № 03-01/1124 від 11.10.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 в порядку ст. 225 КПК України; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_14 ; даними протоколу огляду відеозапису від 12.10.2024; даними протоколу огляду відеозапису від 12.10.2024; даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/14715-ІТ від 30.12.2024; даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/14716-ІТ від 01.01.2025; даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/14881-ІТ від 03.12.2024; даними висновку експерта № 611/24-23 від 06.11.2024; даними висновку експерта № 612/24-23 від 07.11.2024; даними протоколу проведення слідчого експерименту від 06.03.2025; даними висновку експерта № СЕ-19/124-25/3981-ІТ від 17.03.2025; даними висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 502/25-27 від 03.06.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні слідчий суддя зазначає наступне.

На даний час, на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, який ґрунтується на тяжкості покарання за інкримінований ОСОБА_5 в провину злочин, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність постійного місця проживання, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на свідків, які є очевидців дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі підозрюваного, а саме на: ОСОБА_8 який був водієм автомобіля «BMW 428», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були пасажирами вказаного автомобіля, а відтак не можна виключити на стадії досудового розслідування вказаного ризику.

В той же час, слідчий суддя вважає, що ризик можливого впливу на потерпілу ОСОБА_14 є необґрунтованим та виступає формальним доводом, оскільки остання не була учасником та безпосереднім свідком дорожньо-транспортної пригоди, а тому не обізнана щодо обставин її вчинення.

Крім того, слідчий суддя вважає, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначений в клопотанні є неконкретизованим, будь-які обґрунтування існування вказаних обставин відсутні, що на думку слідчого судді носить лише формальний характер.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінально процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , , що вказує на міцні соціальні зв`язки останнього, а також відсутність відомостей щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_5 визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання також враховує інші обставини вказані у ст. 178 КПК України, а саме тяжкість кримінального правопорушення, що ставиться у підозру, яке є ненавмисним злочином, вагомість доказів, та розмір покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З наведеного вбачається, що метою застосування запобіжного заходу є не каральна, а забезпечувальна функція, тобто, до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність яких підтверджено в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (п. п. "а" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження застосування до ОСОБА_5 виключно запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що передбачає заборону залишати житло у нічний час доби, є необхідним.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України, - особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даними про особу підозрюваного, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, в судовому засіданні не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а запобігти встановленим слідчим суддею ризикам можливо у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 179 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти певні обов`язки, зокрема: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та місця роботи; не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Крім того, строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків слід встановити в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.08.2025 включно.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчої відділу розслідування злочинів, учинених дітьми, СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні №0000393 від 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та місця роботи;

- не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 даною ухвалою слідчого судді, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 серпня 2025 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України, контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Копію даної ухвали вручити учасникам судового процесу.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1