УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження № 0000104 від 13.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 13.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.06.2025 з заявою звернувся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить прийняти міри до невідомої особи, що підробила документи, на підставі яких було здійснено перереєстрацію земельною ділянки з кадастровим номером :01:001:0219 за адресою: АДРЕСА_1 ).

Допитаний по суті провадження гр. ОСОБА_4 , повідомив, що на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії АБ №679856 виданого 29 червня 2006 року Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі на підставі Договору дарування земельної ділянки від 14.10.2004 року, за № 1485 ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 , його матері ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 0,0735 га, кадастровий номер :01:001:0219, що була розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва. Водночас, після смерті матері 27.09.2016 ОСОБА_4 не встиг оформити спадщину. У подальшому ОСОБА_4 стало відомо що зазначена земельна ділянка виставлена на продаж, та, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить іншій особі ОСОБА_7 .

Згідно із відомостями Держгеокадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0219, 20.08.2024 року було внесено державним реєстратором Турбівської селищної ради ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_5 продала ОСОБА_7 зазначену земельну ділянку за ціною 203 298 грн.

У подальшому ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство Центральна регіональна філія ДП «УкрДАГП», на замовлення ОСОБА_7 здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0219 на дві: з кадастровими номерами :02:114:0297 та :02:114:0296.

Згідно із відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 31.10.2024 право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:114:0297 та :02:114:0296 зареєстровано за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Катеринопільським РВ УМВС України в Черкаській області 01.06.2011, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Вінницького міського суду від 18.07.2025 у справі № 127/22230/25 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:114:0296 та :02:114:0297, шляхом заборони розпоряджатися вказаним нерухомим майном (відчуження, поділ, об`єднання тощо), однак без позбавлення власників та користувачів права використання земельних ділянок.

Разом з тим, в той же день, зазначені земельні ділянки з кадастровим номером :01:001:0219, площею 0.0735 га,за адресою: АДРЕСА_1 , яка в подальшому була поділена на дві земельні ділянки відповідно до договорів купівлі-продажу перейшли у власність до ОСОБА_11 .

Так, згідно із відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 18.07.2025 право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:114:0297 та :02:114:0296 зареєстровано за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

У зв`язку із викладеним, для забезпечення мети заходу кримінального провадження, а саме збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на об`єкти нерухомості земельні ділянки із кадастровими номерами :02:114:0296, :02:114:0297.

Враховуючи викладене, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000104 від 13.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

В рамках вказаного провадження ухвалою Вінницького міського суду від 18.07.2025 у справі № 127/22230/25 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:114:0296 та :02:114:0297, шляхом заборони розпоряджатися вказаним нерухомим майном (відчуження, поділ, об`єднання тощо), однак без позбавлення власників та користувачів права використання земельних ділянок.

Разом з тим, в той же день, зазначені земельні ділянки відповідно до договорів купівлі-продажу перейшли у власність до ОСОБА_11 .

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що на момент відчуження майна діяла заборона на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаних земельних ділянок, на підставі ухвали суду, однак останні вибули у власність іншої особи.

Як встановлено в судовому засіданні, досудове розслідування проводиться за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі за ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Особливістю предмета шахрайства є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно.

Таким чином, у даному випадку, предметом вказаного кримінального правопорушення є земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0219,яка в подальшому поділена на земельні ділянки :02:114:0296 та :02:114:0297.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою його збереження та унеможливлення подальшого відчуження на час досудового розслідування, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Накладення арешту на даному етапі досудового розслідування у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження і переслідує легітимну мету.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомості - земельні ділянки із кадастровими номерами :02:114:0296, :02:114:0297, шляхом заборони їх використання, проведення будь-яких будівельних та інших робіт.

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя