Справа № 405/8294/24
провадження № 1-кс/405/1176/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 30.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001214,-

ВСТАНОВИВ:

07.05.2025 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Також слідчий вказує про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 та просив його задовольнити із викладених у ньому підстав, вказав на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, прокурор наголосив на тому, що під час обшуку у підозрюваного виявлено та вилучено 10 пакетиків, у яких відповідно до висновку експерта міститься метамфетамін; ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 305 КК України, у тому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 внесена застава у розмірі 2 млн. грн.

Слідчий підтримав подане ним клопотання.

Захисник заперечив відносно задоволення клопотання слідчого про застосування до його підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважав за можливе частково задовольнити клопотання слідчого, оскільки сторона обвинувачення не довела неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту із цілодобовою забороною покидати житло; крім цього, ОСОБА_5 одружений, має доньку; наголосив на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 та надав відповідну виписку із медичної картки стаціонарного хворого; його підзахисний переніс інсульт; вважає заявлені стороною обвинувачення ризики необґрунтованими та не наведені в клопотанні.

Підозрюваний підтримав пояснення захисника та додав, що пакет йому підкинули працівники поліції; коли прийшли співробітники з собакою, то вона нічого не знайшла. Просить застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із цілодобовою забороною покидати житло.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 30.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001214 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України.

06.05.2025 о 08 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

06.05.2025 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до якого: ОСОБА_5 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, не бажаючи займатися суспільно корисною працею, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок вчинення умисного, протиправного діяння у сфері обігу психотропних речовин, обрав предметом своєї незаконної діяльності психотропну речовину - метамфетамін, яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 2, Список 2) віднесена до психотропних речовин, обіг якої обмежений.

Так, під час проведення досудового розслідування за матеріалами вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 21.03.2025, за невстановлених слідством обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав з метою подальшого збуту коробку з під стіків «Терра» в якій знаходився пакетик на застібці з речовиною кристалічного походження жовтого кольору, яка згідно висновку експерта від 14.04.2025 № СЕ-19/112-25/5021-НЗПРАП, містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, вагою 0,034 г.

Таким чином, отримавши у володіння психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_5 , вчинив придбання психотропної речовини, з метою збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 , психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, у невстановлений під час досудового розслідування час, але з моменту придбання і до моменту збуту, тобто, не пізніше 21.03.2025, за невстановлених обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, з метою подальшого збуту, особисто зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , коробку з під стіків «Терра» в якій знаходився пакетик на застібці з речовиною кристалічного походження жовтого кольору, яка згідно висновку експерта від 14.04.2025 № СЕ-19/112-25/5021-НЗПРАП, містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, вагою 0,034 г.

Таким чином, зберігаючи до моменту збуту психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_5 , вчинив зберігання психотропної речовини, з метою збуту.

В подальшому, на підставі постанови прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури, працівниками поліції було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме, контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якої було встановлено, що 21.03.2025 близько 11 год. 35 хв. ОСОБА_5 , на перехресті вулиць Ельворті та Братиславська, м. Кропивницький, Кіровоградської області, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, передав в обмін на грошові кошти ОСОБА_7 , коробку з під стіків «Терра» в якій знаходився пакетик на застібці з речовиною кристалічного походження жовтого кольору, яка згідно висновку експерта від 14.04.2025 № СЕ-19/112-25/5021-НЗПРАП, містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, вагою 0,034 г.

Таким чином, шляхом особистого продажу, отримавши, у якості оплати, грошові кошти в сумі 500 грн. (п`ятсот гривень), банкнотами, які раніше були оглянуті та вручені ОСОБА_7 для проведення оперативної закупки, тим самим ОСОБА_5 , вчинив збут психотропної речовини.

Крім того, під час проведення досудового розслідування за матеріалами вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 06.05.2025, за невстановлених слідством обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав з метою подальшого збуту зіп-пакет в середині якого знаходилась кристалічна речовина жовтого кольору, яка згідно висновку експерта від 06.05.2025 № СЕ-19/112-25/6225-НЗПРАП, містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, вагою 0,053 г.

Таким чином, отримавши у володіння психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_5 , вчинив придбання психотропної речовини, із метою збуту, вчинене повторно.

06.05.2025, в період часу з 06:01 год. по 07:19 год., під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 22.04.2025, за адресою: АДРЕСА_1 - місцем проживання ОСОБА_5 , працівниками поліції виявлено та вилучено зіп-пакет в середині якого знаходилась кристалічна речовина жовтого кольору, яка згідно висновку експерта від 06.05.2025 № СЕ-19/112-25/6225-НЗПРАП, містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, вагою 0,053 г., яку ОСОБА_5 , повторно, незаконно зберігав з метою збуту.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.11.2024, ОСОБА_9 від 18.02.2025, протокол про результати проведення оперативно-технічних заходів зняття інформації з електронних комунікаційних мереж: контроль за телефонними розмовами від 28.01.2025 відносно ОСОБА_5 та стенограмою до протоколу; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 21.03.2025, з якого знято гриф секретності, висновок експерта від 14.04.2025 №СЕ-19/112-25/5021-НЗПРАП за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.05.2025; протокол обшуку від 06.05.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 ; протокол обшуку від 06.05.2025 в автомобілі, який використовується ОСОБА_5 ; висновок експерта від 06.05.2025 №СЕ-19/112-25/6225-НЗПРАП за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, у якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься категорії тяжких та передбачають покарання у вигляді позбавлення волі, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Слідчий суддя також вважає про доведеність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від їх давання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Також є реальним ризик, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності; у даному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, тяжких кримінальних правопорушень, які вчинялись з метою незаконного збагачення; кількість задокументованих під час досудового розслідування епізодів вчинення кримінального правопорушення; після засудження на шлях виправлення не став і в подальшому вчиняє кримінальні правопорушення.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за яке за законом йому загрожує покарання у вигляді позбавлення; раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 одружений, працює водієм таксі, має постійне місце проживання, характеризуючих даних слідчому судді не надано, має ряд захворювань, які зазначені у виписці із медичної картки стаціонарного хворого №7908, яку долучено захисником до клопотання, однак слідчим суддею не встановлено та захисником не доведено, неможливості отримання необхідної медичної допомоги перебуваючи під вартою в слідчому ізоляторі, раніше судимий, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, у яких він підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З приводу повідомлення підозрюваного щодо недозволених методів досудового розслідування, то слідчим суддею наголошуються, що ці обставини мають перевірятись слідчими за відповідною заявою захисту у іншому кримінальному провадженні. Крім цього, на теперішній час у сторони захисту відсутні докази таких неправомірних дій співробітників поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України», а саме: закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризику, що дає достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України, з урахуванням майнового стану підозрюваного, даних про його особу, слідчий суддя вважає визначити заставу 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та не вбачає підстав для встановлення виключного випадку та можливості виходу за межі, які визначені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, як того просили слідчий та прокурор.

Саме такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде тим стимулюючим фактором, який стримуватиме підозрюваного від реалізації наявного ризику і такий розмір підозрюваний або інша особа (заставодавець) боятиметься втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 08 год. 10 хв. 06.05.2025 по 04.07.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду від 07.05.2025 по справі № 0001214 від 30.10.2024.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_5 , або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , на строк до 04.07.2025 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Кропивницького, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , іншими підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , за винятком їх спільної участі в процесуальних, слідчих діях та в суді;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_5 , вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому він буде знаходитись.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_13