УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/10298/25

Провадження №1-кс/712/3782/25

06 серпня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

заявниці ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002744, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до слідчого судді з заявою про відвід слідчих Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002744.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2024 р. (712/8251/24) слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про злочин від 28.06.2024 р. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002744.

Проводити розслідування даного кримінального провадження після відсторонення

слідчого ОСОБА_7 було доручено слідчим ОСОБА_6 та

ОСОБА_5 .

Із передачею розслідування цього кримінального провадження вказаним слідчим ситуація

з розслідуванням змінилася в гірший бік:

1. Слідчі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 самі вчинили відносно скаржниці злочин, без мого відому, дозволу та присутності ОСОБА_3 в супроводі ще 10 осіб, проникли на територію її приватної власності - іншого володіння, яким є огород та на територію її домоволодіння. Такі дії слідчих ставлять під сумнів об?єктивність, неупередженість та всебічність проведення розслідування, тобто, виконання ними вимог ст. 9 КПК України (доказ вчинення відносно мене злочину зафіксований у моїй заяві про злочин, ухвалі Соснівського районного суду та витягу з

ЄРДР).

2. Слідчі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грубо порушують процесуальні права скаржниці, як потерпілої, яких вона набула ще з 28.06.2024 р. - моменту подачі заяви про злочин, вчинений відносно неї ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ст.ст. 241 ч. 1 та 242 ч. 1 КК України приховавши від судді заяву скаржниці про злочин та результати досліджень відібраних з її іншого володіння та домоволодіння зразків води та ґрунту, які підтверджують факт забруднення - наявність шкідливих та агресивних хімічних речовин, тепер ним постійно прикриваються, зануривши скаржницю у безкінечні судові тяжби своїми брехливими відповідями про відмову в розгляді її клопотань по суті у зв?язку з тим, що заявник не має процесуального права подавати клопотання чи заяви, що вона тільки те й робить, що бігає та оскаржує в суді ці відповіді, грубо порушуючи та обмежуючи її процесуальні права та право на доступ до інформації та матеріалів розслідування (доказ грубих порушень процесуальних прав в статусі потерпілої міститься у відповідях від 19.06.2025, 04.07.2025, 04.07.2025 рр).

Грубо порушуючи процесуальні права ОСОБА_3 як потерпілої та грубо порушуючи вимоги ст.ст. 27 та 50 Конституції України, яка має вищу юридичну силу порівняно з Кримінальним процесуальним кодексом, слідчі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засекретили відомості про стан довкілля щоїї оточує, заборонивши Управлінню екології та природних ресурсів, Екологічній інспекції, Держпродспоживслужбі Черкаської області та підпорядкованим їм лабораторіям надавати їй інформацію про результати дослідження відібраних з її приватної власності зразків води та ґрунту, що ставить під загрозу її життя і здоров`я, оскільки зі слів працівників Держиродспоживслужби та зі слів колишнього в.о. керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_12 нітрати у зразках води суттєво перевищують допустимі норми

(Вказані обставини підтверджуються відповідями на запити про результати досліджень відібраних у неї зразків та відповіддю слідчого ОСОБА_6 ).

З метою підробки та фальсифікації доказів і, відповідно, результатів розслідування слідчі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 замість призначення дослідження відібраних з домоволодіння ОСОБА_3 зразків води на предмет наявності в ній агресивних хімічних речовин та сполук нафтопродуктів-сульфатів-фосфатів-АПАРів, на наявність яких вона вказала у своїй заяві про злочин та постійно у своїх скаргах скажиться, та інших наявних у воді шкідливих хімічних речовин, та сполук, призначили дослідження лише на наявність нітратів із хімічних речовин та на ні мікробіологію, яка взагалі до розслідування даного злочину не має і не може мати ніякого відношення. Є незрозумілим, що саме стало причиною проведення даного дослідження, адже воно просто так тільки тому, що так хоче слідчий, не проводиться - цьому повинні бути вагомі підстави з підозрою та ризиком виникнення епідемії: захворювання ОСОБА_11 ,

ОСОБА_10 , їхнього сина чи їхньої собаки, чи інших осіб та тварин з їхнього домоволодіння на ці тяжкі епідемічні бацили. А тому приховування від мене факту їхнього захворювання на Загальні колі форми, E.coli. Ентерококи, Синьогнійна паличка (Pseudomonas aeruginosa), Патогенні

ентеробактерії. Коліфаги. Ентеровіруси, аденовіруси, антигени ротавірусів, реовірусів, вірусу генатиту А, Патогенні кишкові найпростіші: ооцисти криптоспоридій, ізоспор, цисти лямблій псентерійних амеб. балантидія кишкового та інші, є тим більше дивним, неприпустимим злочинним. Крім того. на її питання, чому проби ґрунту відбиралися всупереч вимогам не незрушеної поверхні, а, навпаки, переважна їх кількість була знята з поверхні щорічно орної землі, тому в такому випадку картина дослідження буде сфальсифікованою, розмитою, такою що не відповідає дійсності. працівники Державної екологічної інспекції відповіли: «Що нам вказували слідчі. те ми і робили». (зі слів прокурора ОСОБА_4 та підтверджується листом

слідчого на адресу суду).

Слідчі самі вчинили відносно злочин ОСОБА_3 , пам?ятку потерпілого їй не видають потерпілою до розслідування не допускають, клопотань по суті не розглядають, результати досліджень відібраних з її домоволодіння зразків, тобто, інформацію про стан її довкілля від неї засекретили, результати експертизи вже заздалегідь сфальсифікували, призначивши експертизи з питань, що не стосуються предмету розслідування... Такі неправомірні дії слідчих

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грубо порушують Конституцію України, Кримінальний

процесуальний кодекс України та гарантовані ними природні права людини та процесуальні права потерпілої і є недопустимими та злочинними, оскільки перешкоджають доступу до матеріалів розслідування кримінального провадження, належному та своєчасному його розслідуванню, доступу до відомостей про стан довкілля та своєчасному вжиттю відповідних заходів реагування щодо збереження життя та здоров?я скаржниці та недопущення зараження її та поширення епідемічних інфекцій. Тобто, грубо порушуючи чинне процесуальне законодавство слідчі штучно створюють причини для затягування його розслідування, особливо враховуючи що скаржниця до нього часу п?є отруєну воду, на поверхні якої у відрі після тривалого відстоювання вже уторюється масна плівка із кольоровими забарвленнями, а сама вода має присмак соди (не харчової, га післясмак якоїсь агресивної кислоти, що щипає язик. Кожен день вживання нею отруєної води негативно впливає на її здоров?я та може мати негативні наслідки аж до летальності.

Зі слів слідчого ОСОБА_5 , висловлених ним у присутності працівника суду (дослівно) «При мені Вам в цьому кримінальному проваджені нічого не світить» мені стало зрозумілим. що ніхто не збирається його об?єктивно, неупереджено, всебічно розслідувати. Такою своєю зухвалою заявою він поставив під сумнів навіть справедливість та принциповість судової системи вцілому.

Описані дії слідчих слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області ОСОБА_6 та ОСОБА_5 свідчать не тільки про упереджене ставлення до ОСОБА_13 як до учасника кримінального процесу, а й про те, що вони вже сформували село сумку про злочин вчинений ОСОБА_11 , і бачення подальшого його нерозслідування, а тому за наведених вище обставин вважає, що ці слідчі не мають права брати-участь у подальшому розслідуванні кримінального провадження № 0002744, оскільки існують обставини, які викликають сумніви в об?єктивності та неупередженості слідчих під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження та певну їхню власну заінтересованість у результатах кримінального провадження.

Просить суд відвести слідчих слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від подальшого розслідування кримінального провадження №0002744 з обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 241 та ч. 1 ст. 242 КК України. А кримінальне провадження повернути керівникові слідчого відділу для подальшо во о передачі іншому слідчому з метою його всебічного неупередженого об?єктивного розслідування. З мегою всебічного та об?єктивного розгляду моєї заяви про відвід прошу витребувати у слідчих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кримінальне провадження N? 0002744 оскільки мені ознайомитися з його матеріалами відмовляють, тому до деяких доказів порушення моїх процесуальних прав слідчими я не маю доступу.

Заявницяв судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив по суті заяви про відвід, вказав, що слідчими проводяться слідчі дії по з`ясуванню обставин кримінального провадження та приймаються процесуальні рішення. Зазначав, що вказане у заяві висловлювання ним не здійснювалось.

Прокурор просила відмовити у задоволенні заяви про відвід слідчих за необгрунтованістю.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

При цьому, положеннями ст. 77 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відводу слідчого.

Так, керуючись ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Згідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, для відводу слідчого необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Судом встановлено, що у провадженні Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції перебуває кримінальне провадження №0002744, відомості у якому внесені до ЄРДР 16.06.2025 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

У Витязі з ЄРДР кримінальне провадження № 0002139 від 16.06.2025 зазначено, що згідно резолютивної частини ухвали слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 15.05.2025 зобов`язано уповноважену особу Четвертого слідчого відділу(з дислокацією у м. Черкасах) ТУ ДБР у м. Києві у відповідності до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 25.04.2025 про вчинення кримінального правопорушення. В той же час, з указаної заяви ОСОБА_3 вбачається що 17.04.2025 слідчими Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді, на території домоволодіння ОСОБА_3 із залученням працівників Мошнівської сільської ради в якості понятих та працівників Держпродспоживслужби та екологічної інспекції в якості спеціалістів, проведено слідчі дії. На думку ОСОБА_3 такі слідчі дії є незаконними, оскільки особи, які приймали у них участь не мали права цього робити бо поняті є заінтересованими: спеціалістів не зазначено в ухвалі слідчого судді, зразки відбиралися з грубим порушенням чинного законодавства, не були залучені експерти, у зв`язку з чим ОСОБА_3 спричинено значну моральну та матеріальну шкоду.

Слідчий як один з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення, реалізує функції досудового розслідування, а тому його об`єктивність є неодмінною передумовою забезпечення права на справедливий суд.

Гарантії неупередженості слідчого під час здійснення ним своїх повноважень, реалізовані в положеннях ч. 5 ст. 40 КПК України, за змістом яких слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, та положеннях ст. 77 КПК України, які виключають участь слідчого у кримінальному провадженні за наявності підстав, які можуть викликати обґрунтований сумнів в його неупередженості.

З метою дотримання цієї гарантії учасники кримінального провадження наділені правом заявити відвід слідчому. Варто підкреслити, що ч. 5 ст. 80 КПК України визначає, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, заявляючи відвід детективу, особа повинна не просто декларувати сумнів у його неупередженості, а зазначити конкретні обставини, які його викликають, який вплив ці обставини мають на об`єктивність слідчого та підтвердити їх належними доказами.

Необхідність доведення підстав для відводу також випливає з практики ЄСПЛ, який зазначав, що відсутність упередженості або прихильності презюмується, поки не надано доказів протилежного. При встановленні неупередженості думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає, за якими критеріями має встановлюватися неупередженість слідчого як ключова складова цього інституту кримінального процесуального права. Сутнісний підхід до норми права дозволяє визначити ознаку об`єктивності як надання оцінки фактам та вчинення дій щодо них виключно на підставі їх правової природи за відсутності особистих та позапрофесійних мотивів.

Системний аналіз норм ст. 77 КПК України дозволяє визначити упередженість як зацікавленість службової особи у певних результатах процесуальних дій чи рішень, які вчиняються цією особою. При цьому ця зацікавленість має носити особистий характер, тобто створювати конфлікт публічних і приватних інтересів слідчого, або інтересів його близьких родичів чи інших осіб, і вона повинна мати ступінь, здатний вплинути на об`єктивність детектива при прийнятті ним рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Водночас упередженість слідчого, яка може бути викликана особистими мотивами, необхідно відмежовувати від його професійної зацікавленості у здійсненні досудового розслідування, яка є проявом реалізації ним функцій органу досудового розслідування.

Сумнів у неупередженості слідчого обґрунтований заявницею тим, що слідчими при вирішенні клопотань заявниці порушуються її процесуальні права як потерпілої, також звернулась до правоохоронних органів щодо дій слідчих в порядку ст.214 КПК,тобто за своєю суттю доводи заявниці є незгодою з процесуальними діями слідчих Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002744.

Втім, незгода з процесуальним рішенням та діями слідчого має втілюватися у їх оскарженні або обґрунтуванні цієї незгоди під час оцінки відповідних процесуальних наслідків цього рішення чи дій. Така незгода не може бути витлумачена як прояв упередженості слідчого, а тому не може бути підставою для його відводу.

Стосовно доводів про внесення відомостей до ЄРДР за заявою в порядку ст.214 ЦПК України, поданою заявницею щодо слідчих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , внесення інформації до ЄРДР є початком кримінального провадження, в той час як згідно статті 62 Конституції України презумпція невинуватості гарантує, що особа вважається невинуватою доти, поки її вину не буде доведено у судовому порядку.

Слідчий суддя не дає оцінки законності наведеним у заяві процесуальним рішенням та діям слідчи х Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002744, оскільки така оцінка виходить за межі питань, які вирішуються у межах заяви про відвід. Слідчий суддя лише констатує, що повідомлені представником обставини не містять відомостей, які могли б вказувати на існування особистих мотивів чи інших ознак упередженості слідчих в результатах кримінального провадження.

Що стосується вимоги про витребування у слідчих матеріалів кримінального провадження для його дослідження, стаття 222 Кримінального процесуального кодексу України регулює питання недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування. Ця стаття встановлює заборону на розголошення таких відомостей без дозволу слідчого або прокурора. Незаконне розголошення може мати кримінальні наслідки.

За таких обставин, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 309, 310, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчих.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Дата проголошення повного тексту ухвали 11 серпня 2025 року