Справа № 535/559/25
Провадження № 1-кп/535/210/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно), обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000158 від 17.04.2025 року на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості стосовно обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козлівщина, Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.07.2010 Котелевським районним судом за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 15.10.2010 Котелевським районним судом за ст. 356, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

- 27.10.2011 Котелевським районним судом за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 21.02.2021 Котелевським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. 17.09.2021 скасовано іспитовий строк та направлено до місць позбавлення волі на 2 роки. 15.09.2023 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

установив:

16.04.2025 близько 16:00 год (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на території кладовища, що знаходиться на околиці села Зайці Другі, Полтавського району, Полтавської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі (згідно положень ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» могила визначена як місце на кладовищі, у крематорії, колумбарії або в іншій будівлі чи споруді, призначеній для організації поховання померлих, де похована труна з тілом померлого чи урна з прахом), підійшов до місця поховання ОСОБА_6 , 10.03.1930-08.03.2016 роки життя та ОСОБА_7 , 12.08.1927-19.12.2014 роки життя, діючи умисно, з корисливим мотивом, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, посягаючи на громадську мораль, а також честь і гідність померлих, нехтуючи людськими цінностями та загальноприйнятими моральними принципами, традиціями і релігійними положеннями щодо поховання померлих та вияву неповаги до пам`яті покійних, застосовуючи фізичну силу, демонтував, після чого здійснив крадіжку чотирьох металевих труб: 1 довжиною 185 см діаметром 6 см, 2 довжиною 180 см, діаметром 4 см, 3 довжиною 180 см, діаметром 4 см, 4 довжиною 156 сантиметрів, діаметром 3,5 сантиметрів, які лежали під могильними надгробками місць поховання.

Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення наруги над могилами, з корисливих мотивів, викрадені з могили предмети ОСОБА_5 обернув на свою користь, реалізувавши їх та отримавши таким чином матеріальну вигоду у вигляді пляшки алкогольного напою, чим осквернив пам`ять померлих та спричинив моральні страждання близьким, а саме ОСОБА_8 .

За вчинення вищевказаних умисних протиправних дій, ОСОБА_5 обвинувачується у нарузі над могилою, вчинену з корисливих мотивів, тобто у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

06 червня 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості з якої вбачається, що сторони її дійсної уклали, при цьому зазначили місце та дату складання, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікація, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене вид та міру покарання та згоду підозрюваного на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, підстави оскарження, наслідки невиконання угоди, за всіма суттєвими пунктами Угода скріплена підписами сторін.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому зрозуміло суть обвинувачення, він беззастережно визнав себе винним повністю за ч.3 ст.297 КК України, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував, надав показання, які за своїм змістом підтверджують фактичні підстави для визнання винуватості, що зазначені вище у тексті цього вироку.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і ухваленні вироку, такі.

У п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 цього Кодексу передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом установлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.297 КК України, згідно до класифікації злочинів, передбачених ст. 12 цього Кодексу є тяжким злочином.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України: рецедив злочинів.

Угода, сторонами дійсно укладена, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.

Судом, шляхом опитування сторін встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З угоди вбачається, що сторонами, узгоджено вид та міру покарання за ч. 3 ст. 297 КК України позбавлення волі строком на 4 роки.

В тому числі сторони погодили звільнення від відбування покарання на підставі

ст. 75 КК України з іспитовим строком, який встановить суд з покладенням обов`язків.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконався, що укладення угоди було добровільним.

Погоджене покарання сторонами відповідає вимогам, передбачених ст. ст. 50, 65 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, угода про визнання винуватості відповідає вимогам, передбаченим КПК та КК України.

Сторони угоди, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , кожен окремо, у судовому засіданні просили суд угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження угоди, просила суд затвердити угоду, при цьому повідомила, що вона дійсно була присутня під час укладення цієї угоди та підписувала її також.

Відтак, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити та на підставі ч. 5 ст. 65 КК України призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статті 374, 469,474,475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 червня 2025 року між прокурором Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000158 від 17.04.2025.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у виді4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

Фотозображення сліду відбитку протектора взуття на 2 аркушах, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000158 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000158;

Чотири металевих труби: труба № 1, довжиною 185 сантиметрів, діаметром 6 сантиметрів; труба № 2, довжиною 180 сантиметрів, діаметром 4 сантиметрів; труба № 3, довжиною 180 сантиметрів, діаметром 4 сантиметрів; труба № 4 (квадратна), довжиною 156 сантиметрів, діаметром 3,5 сантиметрів, які передано під розписку (зберігання) ОСОБА_11 , вважати повернутими ОСОБА_11 ;

Кросівки «NIKE», 45 розміру, які зберігаються у кімнаті речових доказів СПД № 1 ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Котельва, вулиця Берегова, будинок 18 повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Котелевський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1