Справа №522/8493/24
Провадження №1-і/522/4/25
УХВАЛА

21 серпня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_3 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження №0000177 від 22.02.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді слідчого судді знаходиться заява представника АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_3 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження №0000177 від 22.02.2022 року.

Зазначена заява обґрунтована тим, що під час розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000177 від 22.02.2022 року з відділу поліції була отримана інформація про втрату зазначеного кримінального провадження.

У судове засідання представник АТ «Укрсиббанк» не з`явився, був повідомлений належним чином.

Представник ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. В свою чергу, на запит суду з відділу поліції надійшли матеріали кримінального провадження №0000177 від 22.02.2022 року.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

До суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000177 від 22.02.2022 року, таким чином, на час розгляду заяви у суді її предмет є відсутнім.

Відповідно до ч. 6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст.7 цього Кодексу.

Прогалина в законодавстві це відсутність нормативно-правової регламентації певної групи суспільних відносин у сфері правового регулювання, окресленій основними принципами права, тобто це відсутність правової норми, яка б регулювала суспільні відносини конкретного виду, що потребують правового регулювання. Усунути прогалину можна за допомогою правотворчого процесу. Проте, швидке усунення прогалин можливе застосуванням аналогії.

Основними умовами застосування аналогії у праві є: 1) суспільні відносини, до яких застосовується рішення, обов`язково мають знаходитись в сфері правового впливу; 2) повна або часткова відсутність врегулювання конкретного випадку нормою права та відсутність всіх інших можливостей для його вирішення, наданих законом (наявність прогалин у праві); 3) юридична компетентність правозастосовчого органу щодо застосування аналогії у праві; 4) в будь-якому випадку застосування закону за аналогією не повинно суперечити принциповим положенням цієї галузі права.

Наведені чотири умови є основоположними, їх наявність дає змогу вирішувати спірні питання за аналогією. Вони є спільними як для застосування аналогії закону, так і для застосування аналогії права.

У разі наявності таких умов застосування інституту аналогії у праві здійснюється відповідно до правил застосування аналогії: 1) при аналогії закону необхідна наявність норми, яка регулює схожі суспільні відносини. При цьому схожість аналізованих обставин, передбачених діючою нормою, повинна бути встановлена в істотних, рівнозначних в правовому відношенні ознаках, розходження в деталях, у несуттєвому; 2) норми та принципи, які застосовуються за аналогією, повинні належати до тієї ж галузі права, і лише у випадку відсутності таких можливостей звернення до норм інших галузей права; 3) використання аналогії неприпустиме, якщо конкретні законоположення пов`язують настання відомих наслідків лише із законом, тобто роблять виключення із принципу допустимості аналогії щодо визначеного роду обставин; 4) результат застосування аналогії, тобто випрацювані правозастосовчим органом правоположення, не повинні суперечити діючому законодавству та принципам права; 5) обґрунтованість застосування аналогії правозастосовному акту, тобто мотивоване пояснення причин застосування до даних суспільних відносин аналогії права або аналогії закону; 6) аналогія права застосовується лише тоді, коли неможливо віднайти норму права, яка регулює схожі суспільні відносини.

Отже, інститут аналогії є необхідним засобом регулювання правової системи, а застосування інституту аналогії є творчою діяльністю і водночас засновується на принципі законності, що потребує дотримання вироблених юридичною наукою умов та правил.

У відповідності до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме ч.2 ст. 305 КПК України, та приходить до висновку про закриття провадження за заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 305, КПК України,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження за заявою представника АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_3 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження №0000177 від 22.02.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1