№ 207/2206/25
№ 1-кп/207/278/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження №0000060 від 09.04.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

21.05.2024 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України. Призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи засудженим 21.05.2024 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 2 роки, належних висновків для себе не зробив, в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Згідно із судовим наказом Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.04.2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до їх повноліття, щомісячно, у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2019 року.

Однак, ОСОБА_5 , якому відомо про обов`язковість виконання зазначеного судового наказу та про свій обов`язок, як батька дитини, визначений нормами ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними віку повноліття, допустив заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, ОСОБА_5 , будучі працевлаштованим у період часу з 08.04.2022 по 18.10.2022 року на посаді охоронника у Приватному підприємстві «ЛЄОН», , отримуючи у встановленому законодавством порядку заробітну плату на загальну суму 41358,32 грн., та офіційно працевлаштованим у період часу з 01.06.2023 по 20.08.2024 року на посаду вантажника у склад готової продукції Філії «МХП Логістика» приватному акціонерного товариства «МХП», , отримуючи у встановленому законодавством порядку заробітну плату на загальну суму 415929,13 грн., не повідомляв державному виконавцю Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про своє місце роботи, звільнившись з останнього місця роботи ОСОБА_5 до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з метою офіційного працевлаштування чи отримання державної соціальної допомоги по безробіттю не звертався, в період часу з 13.11.2021 року по 22.04.2025 року аліменти на утримання дітей не сплачував, будь-якої допомоги на утримання дітей не надавав, участі у їх вихованні не приймав та згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей за період з 13.11.2021 року по 22.04.2025 року у сумі 150243,53 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 в період часу з 13.11.2021 року по 22.04.2025 року включно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за 40 місяців відповідних платежів, у розмірі 150243,53 грн.

Отже, у період часу з 13.11.2021 року по 22.04.2025 року включно, ОСОБА_5 злісно ухилився від сплати встановлених рішення суду коштів на утримання малолітніх дітей.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні відмовилась від обвинувачення та просила закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 164 КК України, оскільки обвинувачений став на шлях виправлення і частково сплатив заборгованість.

Вислухавши прокурора, який не заперечував щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення, самого обвинуваченого, який просив закрити провадження з вказаних підстав, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.477 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема ч.1 ст.164 КК України.

Згідно ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, дане провадження у формі приватного обвинувачення відносно ОСОБА_5 розпочато слідчим за заявою потерпілої ОСОБА_6 .

В постанові Верховного Суду у справі № 712/1710/19 від 03.06.2020 року вказано, що відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі відповідної ухвали суду, що виключає одночасне прийняття ним рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою.

У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи те, що потерпіла сторона відмовилась від обвинувачення, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 284, 337, 350, 477 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0000060 від 09.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України закрити у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1