Справа № 932/612/25
Провадження № 1-кс/932/203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах військової частини НОМЕР_1 , зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, в якій просить визнати незаконною бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР у місті Краматорськ Донецька область, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; зобов`язати посадових ТУ ДБР у місті Краматорськ Донецька область, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України щодо солдата ОСОБА_4 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 .

Скаргу обґрунтовано тим, що командування ВЧ НОМЕР_1 , звернулось до Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорськ з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України щодо солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 17 січня 2025 року відомості про кримінальне правопорушення, про яке зазначено у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судове засідання представник військової частини НОМЕР_1 не з`явився. Про розгляд скарги був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду представник скаржника надав заяву про розгляд скарги за відсутності представника, та просив скаргу задовольнити.

ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, явку представника в судове засідання не забезпечив.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності вказаних осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8, 9 КПК України передбачено - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

При цьому вказаний обов`язок прокурора, слідчого не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Тобто, норми КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

На відміну від раніше діючого порядку порушення кримінальної справи, коли уповноважена особа (слідчий, дізнавач) до прийняття відповідного процесуального рішення порушення кримінальної справи, повинні були оцінити наявність ознак злочину, чинний КПК України таких положень (вимог) не містить.

Порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Реєстр), а також надання відомостей з нього визначає Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, яке затверджене наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 р. (Далі Положення).

Згідно вказаного вище Положення реєстраторами Реєстру, зокрема, є керівники органів досудового розслідування, керівники органів дізнання, слідчі та дізнавачі органів поліції (п. 8 розділу 1).

Внесення відомостей до реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України ( п. 1 глави 3 розділу І).

Заява про вчинене кримінальне правопорушення відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 1.2 розділу ІІ Положення.

Згідно розділу ІІ глави 3 ч. 1 Положення облік кримінальних проваджень здійснюється шляхом внесення відомостей до Реєстру відомостей щодо руху кримінальних проваджень, в тому числі передачу кримінального провадження за підслідністю (ч. 7 ст. 214, ст. 216 КПК) або за місцем проведення досудового розслідування (ст. 218 КПК).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, відповідно.

Результатом запровадження таких процедур є встановлення імперативного обов`язку після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення унесення за нею відомостей до ЄРДР, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів скарги, повідомлення за вих. №2383/3426 від 05.10.2024 року було подано до ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорськ, командуванням військової частини НОМЕР_1 .

Слідчому судді на момент розгляду скарги не надано даних про те, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та досудове розслідування розпочато.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами розгляду повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вих. №2383/3426 від 05.10.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

З урахуванням вимог ст. ст. 214, 303 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за повідомленням вих. №2383/3426 від 05.10.2024 р.

В частині визначення попередньої кваліфікації, скарга не підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя не може рекомендувати органу досудового розслідування визначити ту чи іншу кваліфікацію злочинного діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення відповідно до повідомлення військової частини НОМЕР_1 вих. №2383/3426 від 05.10.2024.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді є обов`язковою для виконання. У разі невиконання без поважних причин ухвали слідчого судді службові особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5