Справа №705/4292/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області подане слідчим СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000996 від 17.07.2025 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.10.2023 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, 04.12.2024 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області покарання замінено на громадські роботи строком на 240 годин,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000996 від 17.07.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.07.2025 до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про те, що в ході проведення оперативно-профілактичних заходів по вилученню з незаконного обігу вогнепальної зброї, вибухівки та боєприпасів, було отримано інформацію про те, що житель м. Умань ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання що за адресою: АДРЕСА_1 , зберігає дві гранати.

17.07.2025 відомості про вказаний злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000996, по факту незаконного зберігання та придбання, боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у середині липня 2025, прогулюючись набережною Осташівського ставу в м. Умань, Черкаської області знайшов боєприпас, після чого, діючи умисно та цілеспрямовано, без передбаченого законом дозволу, узяв знайдену гранату «М67» з підривником собі та, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи, що вищевказаний предмет являються вибуховим, у невстановлений спосіб переніс його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де умисно та без передбаченого законом дозволу зберігав.

В подальшому, 17.07.2025 в рамках кримінального провадження

№ 0000996 від 17.07.2024, в період часу з 20 год. 44 хв. по 21 год. 22 хв. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході проведення якого в приміщенні надвірної споруди, розташованого на території вказаного вище домоволодіння на полиці, виявлено та вилучено гранату «М67» з підривником, що згідно довідки акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 814 від 18.07.2025 являється боєприпасом, та яку ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

17.07.2025 ОСОБА_4 затриманий в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, фактичний час затримання 22 година 20 хвилин.

18.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, а саме у придбанні, носінні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

В якості підстав застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 зазначає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення своїх протиправних дій та їх наслідки, вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, та те що останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань, а також продовжити вчиняти аналогічні злочини, тому обрання відносно нього будь-якого іншого виду запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

У клопотанні просить застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового слідства на 60 днів та визначити розмір застави в сумі 242 240 гривень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, а тому, враховуючи характер правопорушення, особу підозрюваного, наявні ризики того, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що за вчинене діяння йому загрожує покарання до семи років позбавлення волі. Вважає, що ОСОБА_4 для уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів на його користь; також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи, що він не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та має судимість за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, у зв`язку з чим його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави, розмір якої просить визначити на розсуд суду, та в разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки вважає, що ризики, на які посилається прокурор в судовому засіданні та слідчий у клопотанні, не підтверджені відповідними доказами, зокрема не доведено, що його підзахисний має намір ухилятися від органів досудового розслідування та суду або незаконно впливати на свідків та вчиняти інші злочини, оскільки відсутні достатні докази наявності обставин, які б свідчили про такі наміри підозрюваного. Просить врахувати, що на даний час ОСОБА_4 фактично відбув визначене судом покарання у виді громадських робіт строком 240 годин, однак відповідні відомості ще не внесені органом пробації, тому формально підозрюваний вважається таким, що має судимість. Крім того, ОСОБА_4 визнає вину, що виключає можливість його впливу на свідків, а також має постійне місце проживання, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки його підзахисного достатньо буде обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Зазначив, що вину у інкримінованому йому злочині визнає та не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків чи вчиняти нові злочини. Просив врахувати дані обставини та обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що Уманським РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні за № 0000996 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий працівниками поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в порядку ст.208 КПК України.

18.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України підозрюваному ОСОБА_4 та захиснику вручено своєчасно.

Подане клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У відповідності з приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за викладених у клопотанні обставин, що підтверджується наявними доказами, зібраними у кримінальному провадженні, копії яких додані до клопотання про обрання запобіжного заходу.

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дає підстави вважати, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

Також слідчий суддя вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 який обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності та суворість покарання може бути розцінена ним більш небезпечним ніж переховування та втеча. Також, з достатньою вірогідністю існує ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних з метою зміни ними показів на його користь, а також ризи вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має низькі соціальні зв`язки.

Разом із цим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За приписами пунктів 4 та 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За імперативними положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За встановлених під час розгляду клопотання обставин слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено недостатність застосування на даному етапі досудового розслідування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання наявним ризикам, з урахуванням обставин вчинення злочину та особи підозрюваного.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Одночасно, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також згідно правової позиції Європейського суду з прав людини (пункт 17 рішення ЄСПЛ у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні протит Італії», пункт 63 рішення ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії»), за наслідками та способами застосування міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини.

Так, відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено необхідних підстав для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, то з урахуванням обставин справи та особи підозрюваного, який має постійне місце проживання, визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення та добровільно видав бойовий припас (гранату), чим сприяв досудовому слідству, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці з забороною цілодобово залишати місце проживання та покладенням на нього певних обов`язків для запобігання наявним ризикам, що забезпечить право підозрюваного на належний рівень життя та його належну процесуальну поведінку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що адресою постійного місця проживання ОСОБА_4 є: АДРЕСА_1 , а тому домашній арешт слід застосувати до підозрюваного за вказаною адресою.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги, що у даному випадку тривалість застосування запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку досудового розслідування є виправданою внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

З урахуванням обставин справи, наявних доказів вчиненого злочину, особи підозрюваного, на цей час до ОСОБА_4 недоцільно застосовувати інший більш м`який запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-197, 202, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло на строк до 18.09.2025 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 протягом встановленого строку домашнього арешту наступні процесуальні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні процесуальних дій;

- у разі отримання паспорту для виїзду за кордон та інших документів, що дають право на виїзд з України здати їх на зберігання до відповідних органів державної влади.

Підозрюваного ОСОБА_4 звільнити з-під варти негайно після його доставлення до місця проживання.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та визначених обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на Уманське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1