У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358,ч.4 ст. 358 КК України-

Встановив:

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, оскільки на даний час закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності за цей кримінальний проступок.

Прокурор не заперечував проти закриття провадження по справі за закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Аналіз положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК України вказує на те, що якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до ст. 49 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ст. 12 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, злчином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч.1 ст. 358 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

В досліджуваному випадку після внесення змін до вказаних статей мало місце поліпшення становища особи порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час скоєння ним кримінального проступку, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Таким чином особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 12 ч. 2 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція частини 1 статті 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до 6 місяців, або обмеження волі на строк до 2 років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358, КК України є кримінальним проступком та відповідно до ст. 49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за нього складає 3 роки, якщо особа не ухилялася від досудового розслідування або суду.

Станом на 11.06.2025 року трьохрічний строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, вчинене ним в влітку 2016 року, сплив, дані про те, що він ухилявся від досудового розслідування або суду в матеріалах кримінального провадження відсутні, а тому є наявні усі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

На підставі вищевикладеного суд доходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК Україн,-

Постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі про обвинувачення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя