УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000060 від 10.10.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 369-2 КК України, та додані до нього матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон iPhone 8 Plus, серійний номер НОМЕР_1 , білого кольору в зеленому силіконовому чохлі.

У клопотанні вказано, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 10.10.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в жовтні 2024 року ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_6 щодо можливості лікування наявних у нього неврологічних захворювань. Під час спілкування з ОСОБА_6 ОСОБА_5 запитав у неї, чи зможе він претендувати на встановлення II групи інвалідності.

У подальшому, 14.10.2024 близько 18 години під час зустрічі з ОСОБА_6 на площі Соборній м. Житомира перед будинком міського суду, остання повідомила, що з діагнозами по неврології він не може претендувати на ІІ чи ІІІ групу інвалідності. Разом з цим, ОСОБА_6 висунула вимогу ОСОБА_5 надати їй неправомірну вигоду в розмірі 5500 доларів США за фіктивне оформлення йому групи інвалідності.

На виконання зазначеної злочинної вимоги, близько 16 год. 30 хв. 21.10.2024 ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 на вулиці Університетська в місті Житомирі, поблизу КНП «Обласна клінічна лікарня» ім. О.Ф. Гербачевського неправомірну вигоду у сумі 40 000 грн., яку остання мала передати невстановленим особам за оформлення фіктивних документів про проходження лікування ОСОБА_5 в одному з медичних закладів міста Києва. Крім цього, на вимогу ОСОБА_6 . ОСОБА_5 передав їй свою медичну картку для подальшого підроблення в ній документів службовими особами.

Під час наступної зустрічі, на вимогу ОСОБА_6 . ОСОБА_5 передав їй неправомірну вигоду в сумі 20 000 грн. за підроблення документів щодо лікування останнього в період 2021-2022 років, що не відповідає дійсності.

10.12.2024 під час чергової зустрічі на території КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради за адресою: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 70, ОСОБА_6 , вийшовши з приміщення вказаної лікарні повідомила, що разом з лікарем на ім`я ОСОБА_7 вносить в систему інформацію для отримання ОСОБА_5 фіктивної інвалідності. Також 09.12.2024 лікарем відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради ОСОБА_8 виготовлено довідку ультразвукової доплерографії брахіоцефральних артерій щодо результатів обстеження ОСОБА_5 , яка містить завідомо недостовірні відомості.

Вказані обставини підтверджуються також рапортом заступника начальника відділу Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області, відповідно до якого довідки, видана завідувачем відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради ОСОБА_8 , містить недостовірні відомості, які підтверджують фіктивний діагноз ОСОБА_5 .

09.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України. Також цього ж дня працівниками УСР в Житомирській області спільно з СВ (з дислокацією в м. Житомирі) ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому проведено 9 обшуків, у результаті яких виявлено та вилучено речі до документи, за допомогою яких встановлюються обставини, які у відповідності до ст.94 КПК України підлягають доказуванню. Однак, під час проведених обшуків не було відшукано медичні документи (медична карта) ОСОБА_5

26.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_9 від 15.08.2025 у період з 07:20 год. по 07:43 год. проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone 8 Plus, серійний номер НОМЕР_1 , білого кольору в зеленому силіконовому чохлі, який запаковано до сейф пакету ДБР №100174232.

Слідчим ОСОБА_10 заявлено клопотання про проведення розгляду справи без його участі та без участі власника майна, клопотання про арешт майна підтримав та просив задовольнити.

Адвокат ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , подав до суду клопотання від 03.09.2025, в якому розгляд справи просив проводити без його участі та без участі ОСОБА_8 , не заперечував проти задоволення клооптання.

Дослідивши клопотання, матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000060 від 10.10.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 від 26.08.2025 майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою проведення необхідних судових експертиз, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон iPhone 8 Plus, серійний номер НОМЕР_1 , білого кольору в зеленому силіконовому чохлі.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1