Провадження №1-кп/522/1715/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 28.06.2024 року, укладену між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000078 відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 08.12.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарове, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, який на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду оператора відділення цілевказання взводу управління роти радіоперешкод НОМЕР_1 окремого батальйону радіоелектронної боротьби ОК Сухопутних військ ЗС України « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (в/ч НОМЕР_2 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 одержав неправомірну вигоду для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, та надав обіцянку здійснити вплив за надання такої вигоди.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_3 будучи оператором відділення цілевказання взводу управління роти радіоперешкод НОМЕР_1 окремого батальйону радіоелектронної боротьби ОК Сухопутних військ ЗС України « ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ), діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, 13.12.2023 року, близько 16 години 39 хвилин, під час зустрічі, яка відбулась біля торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 2, одержав від ОСОБА_7 для себе неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.12.2023 року складало 55 479,15 гривень, за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на службових осіб військової частини НОМЕР_2 та керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо призову ОСОБА_7 по мобілізації у військову частину НОМЕР_2 для подальшого формального проходження військової служби, яке полягає у офіційному призначені особи на посаду у військовій частині та нарахування грошового забезпечення такій особі без фактичного виконання нею службових обовязків за посадою та без фактичного перебування на території військової частини.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, 14.12.2023 року, близько 17 години 45 хвилин, під час зустрічі, яка відбулась біля автомийки «Holy Detailing» по вул. Старопортофранківська у м. Одесі, ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_7 для себе неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.12.2023 року складало 74 049 гривень, за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на службових осіб військової частини НОМЕР_2 та керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо призову ОСОБА_7 по мобілізації у військову частину НОМЕР_2 для подальшого формального проходження військової служби, яке полягає у офіційному призначені особи на посаду у військовій частині та нарахування грошового забезпечення такій особі без фактичного виконання нею службових обовязків за посадою та без фактичного перебування на території військової частини. Загальна сума неправомірної вигоди, отриманої ОСОБА_3 , складає 3500 доларів США.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

28 червня 2024 року між: прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000078 від 08.12.2023 року та обвинуваченим ОСОБА_3 , на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, в присутності захисника ОСОБА_6 , в приміщенні Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, укладено угоду про визнання винуватості, у кримінальному провадженні №0000078, відомості про яке внесене 08.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив затвердити надану угоду про визнання винуватості від 28.06.2024 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 просили суд розглянути надану угоду про визнання винуватості, затвердити її та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що суть пред`явленого обвинувачення йому цілком зрозуміла, він визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України повністю та не оспорює жодних обставин кримінального правопорушення, зазначених в угоді.

Крім того, обвинувачений показав суду, що дійсно він, будучи оператором відділення цілевказання взводу управління роти радіоперешкод НОМЕР_1 окремого батальйону радіоелектронної боротьби ОК Сухопутних військ ЗС України « ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ), одержав неправомірну вигоду 13.12.2023 року в сумі 1500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.12.2023 року складало 55 479,15 гривень, та 14.12.2023 року в сумі 2000 США, що за курсом НБУ станом на 14.12.2023 року складало 74 049 гривень, для себе від ОСОБА_7 за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на службових осіб військової частини НОМЕР_2 та керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо призову ОСОБА_7 по мобілізації у військову частину НОМЕР_2 для подальшого формального проходження військової служби, яке полягає у офіційному призначені особи на посаду у військовій частині та нарахування грошового забезпечення такій особі без фактичного виконання нею службових обовязків за посадою та без фактичного перебування на території військової частини. Провину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро покаявся, просив затвердити укладену між ним та прокурором угоду та призначити узгоджене покарання.

Згідно даній угоді прокурор ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинувачений ОСОБА_3 , з другої сторони, за участю захисника ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та погодився із призначенням узгодженого сторонами покарання. При цьому, обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі 8 000 (вісім) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 000 (сто тридцять шість тисяч) грн. Крім того, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України сторони погоджуються про застосування спеціальної конфіскації до грошових коштів в сумі 3500 доларів США, отриманих ОСОБА_3 в якості неправомірної вигоди.

Вивчивши угоду про визнання винуватості, надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, у тому числі щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно зі ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Діяння обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, та надання обіцянки здійснити вплив за надання такої вигоди.

Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, при цьому судом з`ясовано, що останній цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що зазначена угода про визнання винуватості в цілому відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, дані, що характеризують обвинуваченого, його стан здоров`я, а також те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина 2018 року народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді штрафу.

Згідно ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Призначаючи особі покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу, суд виходячи з положення ч. 2 ст. 53 КК України, оскільки сума отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу обвинуваченим становить 3 500 доларів США, що станом на 13.12.2023 року та 14.12.2023 року по курсу НБУ становить 129 528, 15 гривень, то обвинуваченому слід призначити штраф в розмірі не менше за розмір отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу.

Вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню вироком суду.

Накладений у кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого суді Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2024 року (справа №947/6503/24) арешт на майно підлягає скасуванню, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не пред`являвся.

Питання про процесуальні витрати у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

Оскільки ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, за який передбачено основне покарання у виді штрафу та оскільки грошові кошти в сумі 3500 доларів США, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вони підлягають спеціальній конфіскації, відповідно до приписів ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 392, 394, 395, 468, 469, 473- 475, 532 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.06.2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити покарання із застосуванням ч. 2 ст. 53 КК України у виді штрафу в розмірі 8000 (вісім тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 000 (сто тридцять шість тисяч) гривень.

Арешт накладений на майно згідно з ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2024 (справа №947/6503/24) - скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме :

- військовий квиток серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_5 військовим комісаріатом 15.02.2023р., картку №324 замість зданої на зберігання зброї на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видану начальником служби РАО в/ч НОМЕР_2 від 10.02.2023р., - вважати повернутим за належністю ОСОБА_3 ;

- мобільний телефон, належний ОСОБА_3 , марки «Pixel 7» imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 , із сім картко мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_6 та карткою «Лайфселл» з номером НОМЕР_7 , у корпусі білого кольору у чохлі чорного кольору із системою логічного захисту з паролем «4425», мобільний телефон, належний ОСОБА_3 , марки «Nokia» imei 1: НОМЕР_8 , imei 2: НОМЕР_9 , із сім карткою мобільного оператора «Водафон» з серійним номером НОМЕР_10 , у корпусі синього кольору без системи логічного захисту, жорсткий диск «Western Digital» об`ємом 320Gb, серійний номер WMAV2FL78377, портативний HDD диск «Toshiba» модель «OCZ TR 150», об`ємом 120Gb, серійний номер 563B30AUK8VU, банківську картку банку «А-Банк» № НОМЕР_11 , копії документів на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме копія паспорту громадянина України та копія заяви приєднання № 2-28102021/280 до Публічного договору про надання послуг, паперовий конверт із двома фотокартками розміром 3,5?4,5 невідомого чоловіка та трьома фотокартками розміром 3,5?4,5 іншого невідомого чоловіка, - повернути ОСОБА_3 ;

- грошові кошти у кількості 2 купюр номіналом по 100 доларів кожна із наступними серійними номерами: KL55915599B, FL72607553C - повернути УСБУ в Одеській області.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати до ОСОБА_3 спеціальну конфіскацію грошових коштів в сумі 3500 доларів США, що еквівалентно - 129 528, 15 гривень, які конфіскувати у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на залучення експерта у сумі 9844 (дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири) гривні 64 копійки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно із положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя: