Справа № 308/7402/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/452/25 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2025 року клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000023, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про накладення арешту на майно, задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене 29.05.2025 в ході проведення обшуку автомобіля марки «CHEVROLET TAСUMA», номерний знак НОМЕР_1 , який на момент обшуку знаходився на території міжнародного пункту пропуску «ТИСА», в м.Чоп Ужгородського району Закарпатської області, а саме на грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень, двома купюрами номіналом по 500 гривень, серійний номер ВД 4251133; ЄР 3961893; мобільний телефон марки «IPHONE», ІМЕІ НОМЕР_2 , із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; фіскальний чек з аптеки в Угорщині; транспортний засіб марки «CHEVROLET TAСUMA», номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що враховуючи потребу органу досудового розслідування у проведенні слідчих дій з даним майном, а також можливість використати дані предмети в якості речових доказів під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що на даний момент досудового розслідування, зберігаються ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна, а відтак є необхідність у його арешті.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді порушує законні права та інтереси ОСОБА_6 , постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що розгляд питання про арешт майна здійснено за відсутності підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника, останні у спосіб, визначений КПК України, не були повідомлені про час та місце розгляду клопотання про арешт майна, з огляду на це 09 червня 2025 року слідчому було подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна (копія додається), проте відповіді на даний час не отримано. Вказує, що у даному випадку комп`ютерні системи, їх частини, мобільні термінали систем зв`язку було вилучено без дозволу суду, мало місце істотне порушення прав людини і основоположних свобод, у даному випадку втручання в право на мирне володіння майном не відповідає принципу пропорційності. Зазначає, що вилучені грошові кошти є офіційним доходом, а саме: заробітною платою ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою про доходи №06-25/15 від 30 травня 2025 року, в якій зазначено дохід ОСОБА_6 , отриманий за місцем роботи у 2025 році в сумі 90287,72 грн. (копія додається). Таким чином, вважає, що вказані грошові кошти не відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тобто не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди. не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не були об`єктом кримінально протиправних дій, не набуті кримінально протиправним. На думку захисника, непропорційним втручанням в право на мирне володіння майном є також арешт транспортного засобу ОСОБА_6 , оскільки слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 є пенсіонером, інвалідом другої групи, що підтверджується доданими до апеляційної скарги копією пенсійного посвідчення та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №704984 серія 12 ААГ, у ОСОБА_6 наявне захворювання опорно-рухового апарату, тому арешт транспортного засобу та позбавлення ОСОБА_6 можливості користуватися ним є неспівмірним із потребами досудового розслідування. Просить суд, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на: грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, двома купюрами номіналом по 500 гривень, серійний номер ВД 4251133; ЄР 3961893; мобільний телефон марки «IPHONE», із сім карткою оператора мобільного зв`язку; транспортний засіб марки «CHEVROLET TAСUMA», та в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене процесуальним керівником, про накладення арешту на майно в цій частині відмовити.

Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що виклик слідчого судді в судове засідання, як і ухвалу про накладення арешту на майно, стороною захисту не отримано, відповідь від органу досудового розслідування на клопотання про повернення тимчасово-вилученого майна, станом на дату подання апеляційної скарги, також відсутня. Отже, вважає, що процесуальний строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, просить поновити такий.

В доповнення до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 надала копію довідки про доходи 306-25/15 від 30.05.2025, в якій зазначено дохід ОСОБА_6 , отриманий за місцем роботи у 2025 році, що підтверджує те, що вилучені та арештовані грошові кошти є офіційним доходом.

Судове провадження розглядається за відсутності ОСОБА_6 , її представника-адвоката ОСОБА_5 та прокурора, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них надійшли заяви про розгляд судового провадження без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

За змістом ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 02.06.2025 судовий розгляд було проведено без участі сторін, відомостей про отримання копії оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 та її представника - адвоката ОСОБА_5 , матеріали справи не містять, а тому з метою забезпечення доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку колегії суддів, постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався частково.

Як вбачається із матеріалів провадження, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000023, відомості про яке 15 січня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В рамках зазначеного кримінального правопорушення слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Звертаючись до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий послався на те, що тимчасово вилучене в ході проведення обшуку автомобіля марки «CHEVROLET TAСUMA», номерний знак НОМЕР_1 , а саме: грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень, двома купюрами номіналом по 500 гривень, серійний номер ВД 4251133; ЄР 3961893; мобільний телефон марки «IPHONE», ІМЕІ НОМЕР_2 , із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; фіскальний чек з аптеки в Угорщині та транспортний засіб марки «CHEVROLET TAСUMA», номерний знак НОМЕР_1 , мають значення для даного кримінального провадження та відповідають критерієм ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 від 29.05.2025 зазначене вилучене під час обшуку автомобіля марки «CHEVROLET TAСUMA», номерний знак НОМЕР_1 майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000023 від 15.01.2025.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що з метою збереження зазначеного майна та недопущення його втрати, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке визнано речовими доказами, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначене в клопотанні майно, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, а саме, грошові кошти, які є офіційним доходом, не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються матеріалами провадження та викладеними вище обставинами.

До того ж, всупереч доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що зазначені грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку автомобіля марки «CHEVROLET TAСUMA», номерний знак НОМЕР_1 , який на момент обшуку знаходився на території міжнародного пункту пропуску «ТИСА», в м.Чоп Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_6 інкриміновано отримання грошових коштів за збут психотропних речовин, що підпадає під ознаки визначенні в статті 98 КПК України, як речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо розумних підстав і підозр вважати, що тимчасово вилучене майно під час проведення 29.05.2025 обшуку автомобіля, мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, можливо зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та може бути використано як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0000023 від 15.01.2025.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено відповідність цього майна критеріям визначеним у ст. 98 КПК України. З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Разом з тим, згідно вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

На переконання колегії суддів, застосований слідчим суддею арешт на речові докази, а саме: автомобіль марки «Chevrolet Taguma», номерний знак НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів, на якому ОСОБА_6 слідувала на в`їзд в Україну з Угорщини через міжнародний пункт пропуску «Тиса», не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у клопотанні слідчого про арешт майна не вказано перелік слідчих дій, які сторона обвинувачення має намір провести з вказаним автомобілем, а лише зазначено, що вказаний автомобіль використовувався під час злочинної діяльності ОСОБА_6 .

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, а також на те,що ОСОБА_6 є пенсіонером, інвалідом другої групи, що підтверджується доданими до апеляційної скарги копією пенсійного посвідчення та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №704984 серія 12 ААГ, у ОСОБА_6 наявне захворювання опорно-рухового апарату, апеляційний суд вважає, що ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 170 КПК України, можливо запобігти шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Chevrolet Taguma», номерний знак НОМЕР_1 із забороною відчуження та розпорядження таким майном, дозволивши ним користуватись.

Застосування саме такого способу арешту зазначеного майна, в даному випадку, буде найменш обтяжливим та є виправданим і не призведене до будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає слушними доводи представника власника майна адвоката ОСОБА_5 у вказаній частині.

Пунктом 2 частини 3 статті 407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати із постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2025 року - скасувати в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «CHEVROLET TAСUMA», номерний знак НОМЕР_1 .

В цій частині постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000023 від 15.01.2025, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки «CHEVROLET TAСUMA», номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони відчужувати та розпоряджатись зазначеним майном, дозволивши ним користуватись.

Повернути власнику або його уповноваженій особі транспортний засіб марки «CHEVROLET TAСUMA», номерний знак НОМЕР_1 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 02 червня 2025 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді