Справа №639/5644/25
Провадження №1-кп/639/371/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 16 липня 2025 року за №0000616 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цілиноград Республіки Казахстан, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації, продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 №Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України №2102-ЇХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

ОСОБА_5 26 червня 2025 року о 05:00 перебував за адресою мешкання раніше йому не знайомого ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Саме в той час, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, помітив на кухні на столі мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А12, 3/12 Gb» червоного кольору, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1967/25 від 22.07.2025 становить 3754 грн. 20 коп. та власником якого є ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_5 виник намір на крадіжку вищевказаного мобільного телефону.

Надалі, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігав, враховуючи те, що ОСОБА_6 знаходиться в іншій кімнаті, а його знайома ОСОБА_7 займається на кухні своїми справами та враховуючи те, що мобільний телефон знаходиться на столі без нагляду, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А12, 3/12 Gb», тим самим незаконно заволодів вказаним майном потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї мети, спрямованої на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Після цього, ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3754 грн. 20 коп., згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1967/25 від 22.07.2025.

30 липня 2025 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; б) щиро каятися; в) активно сприяти розкриттю злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Угодою також визначені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від призначеного покарання з випробуванням та застосувати положення ст. 76 КК України.

Наслідки укладання та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання роз`ясненні та зрозумілі сторонам кримінального провадження.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості.

Потерпілий звернувся із письмовою заявою, у якій просив проводити розгляд справи без його участі та вказав, що повністю підтримує позицію органу прокуратури.

Вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора підозрюваного або обвинуваченого.

Частина 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що сторонам угоди роз`яснено та є зрозумілим ч. 2 ст. 473 КПК України, а саме наслідки укладення та затвердження такої угоди (наслідком укладення

та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження його права оскарження вироку згідно

з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного

чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу); ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень. (Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди); ч. 3 ст. 424 КПК України, а саме судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. (Вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку: засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого

на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4-7 ст. 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди); ст. 474 КПК України. Загальний порядок судового провадження на підставі угоди.

Також сторонам відомі наслідки укладання та затвердження угоди, наслідки невиконання умов угоди відповідно до ст. 476 КПК України, а саме у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до вимог, передбачених ст. 66 КК України, є: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до вимог, передбачених п. 2, 11 ч. 1 ст. 67 КК України не встановлено.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону.

Умови угоди не суперечать вимогами КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим в повному обсязі, надавши відповідні свідчення.

Судом, шляхом надання учасниками судового засідання та дослідженням кримінального провадження встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладання угоди судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України несудимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд призначає ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, застосувавши положення 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 30 липня 2025 року за обвинувальним актом по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 16 липня 2025 року за №00000616 за обвинуваченням ОСОБА_5 укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , який, на підставі ст. 37 КПК України, наділений повноваженнями прокурора у кримінальному провадженні, з однієї сторони, та обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 з другої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судово-товарознавчу експертизу №1967/25 від 22.07.2025 у розмірі 3754 грн. 20 коп.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А12, 3/12 Gb» червоного кольору - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1