Провадження №11-кп/991/129/25
Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

01 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді застави шляхом зменшення її розміру або на особисте зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000547 від 02.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2025 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду електронно поштою надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 (зареєстрована за вх. № ЕП - 2076/25) на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025 у кримінальному провадженні № 0000547 від 02.11.2023, якою, крім іншого, було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави шляхом зменшення її розміру або на особисте зобов`язання.

В апеляційній скарзі обвинувачений прохає ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025 скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання та застосувати (обрати) до нього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 506 000 (п`ятсот шість тисяч) грн. 00 коп.

Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали провадження, суддя-доповідач дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Статтею 392 КПК визначений перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено право на апеляційне оскарження судових рішень, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина 2 ст. 392 КПК містить обмеження на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції, відповідно до якого, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

В свою чергу абзацом 2 ч. 2 ст.392 КПК передбачене виключення щодо можливості оскарження ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, та встановлено, що такі ухвали підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про застосування запобіжного заходу (т. 2 а. п. 203-211). Втім, виходячи із змісту клопотання, обвинуваченим фактично подано клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, застосованої до нього ухвалою слідчого судді ВАКС від 05.12.2023, у розмірі 4 000 000 гривень, шляхом зменшення її розміру до 506 000 (п`ятсот шести тисяч) гривень. А отже ухвала суду, постановлена за результатом розгляду питання винесеного обвинуваченим на розгляд суду першої інстанції, не підпадає під дію положень абз.2 ч.2 ст.392 КПК в частині можливості її апеляційного оскарження.

Як вже зазначалось, перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, визначений ч.ч. 1, 2 ст.392 КПК і до такого переліку не включено ухвалу суду про відмову у зміні запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави. Крім того, жодною іншою нормою КПК не передбачена можливість оскарження ухвали суду про зміну або відмову у зміні запобіжного заходу у вигляді застави шляхом зменшення її розміру, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Відтак обвинуваченим подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Крім того суддя-доповідач звертає увагу, що 24.07.2025 обвинувачений ОСОБА_3 вже звертався з апеляційною скаргою на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025, але у відкритті провадження за нею ухвалою АП ВАКС від 28.07.2025 було відмовлено з підстав, визначених ч.4 ст.399 КПК. Відтак, повторне подання обвинуваченим апеляційної скарги з аналогічних підстав на одне й те саме рішення суду першої інстанції, що підтверджується матеріалами судового провадження (т. 3 а.п. 1-10, 16-17), суперечить принципу правової визначеності та може свідчити про неналежне користування апелянтом своїми процесуальними правами.

Згідно із ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що апелянтом подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, оскарження якої положеннями КПК не передбачене, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025.

Керуючись ст. 392, ч.4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2025.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2