Провадження № 1-кп/643/808/25
Справа № 643/6068/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 м. Харків

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000417 від 15.04.2025 та угоду про визнання винуватості від 12.06.2025, які надійшли від Харківської обласної прокуратури за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який працює та зареєстрований ФОП « ОСОБА_5 », раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з лютого 2025 року фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи уродженцем і мешканцем м. Харкова, в умовах незалежної України отримав вищу освіту та науковий ступень кандидата фізико-математичних наук на підставі захисту кандидатської дисертації, яка містить нові науково обґрунтовані результати проведених здобувачем досліджень, які розв`язують конкретне наукове завдання, що має істотне значення для відповідної галузі науки, набувши достатній науковий досвід у сфері дистанційного зондування і супутникових технологій.

Однак, після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну 24.02.2022 з боку держави-агресора (російської федерації - далі рф) ОСОБА_5 вирішив стати на шлях протиправної діяльності та вчинив у групі осіб, за попередньою змовою з раніше йому знайомою особою, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження злочин проти основ національної безпеки України, пов`язаний з колабораційною діяльністю у вигляді економічної співпраці з державою-агресором,.

При цьому, особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, будучи громадянином України і мешканцем м. Харкова, але, не являючись прихильником української державності, самостійності та незалежності України, перебуваючи під інтелектуальним впливом нинішньої імперської російської ідеології, після подій 2014 року вирішив порушити правовий зв`язок з державою Україною, який до того знаходив свій вияв у взаємних правах та обов`язках, та набути громадянство російської федерації без позбавлення українського.

З цією метою особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, будучи достовірно обізнаним, що в Україні з 17.03.2014 діє особливий стан, у невстановлений період часу, за невстановлених обставин, перебуваючи на території рф, 12.12.2014 отримав паспорт громадянина росії № НОМЕР_1 , виданий (російською мовою) «отделом уфмс росії по Волгоградской обл. в краснооктябрьском p-не г. Волгограда», із зазначенням місця реєстрації: АДРЕСА_3 , а потім повернувся в Україну, де проживав за адресою: АДРЕСА_4 .

Одночасно з цим він у зазначений період часу також займав посаду генерального директора та здійснював керівництво підприємством ( під назвою російською мовою) «ООО «ЛЕС-ИНФОРМ»» (ОГРН 276, ОКПО 22405944, яке зареєстроване 05.03.2014 та розташоване за місцем реєстрації у м. Волгоград, рф). Основними видами діяльності «ООО «ЛЕС-ИНФОРМ»» згідно Статуту товариства, серед іншого є: діяльність в області стандартизації та метрології; діяльність з технічного контролю, випробувань та аналізу; виробництво радіолокаційної, радіонавігаційної апаратури і радіоапаратури дистанційного керування; комплекс робот з організації і веденню банку даних лісового фонду і проведення в ньому безперервної лісо-інвентаризації, а також полігонне обслуговування систем станційного зондування землі.

Саме 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.

Після того, як 24.02.2022 рф було першою застосовано збройну силу проти України і розпочато вчинення агресії, зумовлену з окупацією території держави Україна, особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, являючись керівником і посадовою особою підприємства, розташованого в рф, країні-агресора, перебуваючи на не окупованій території України у м. Харкові, продовжив виконувати свої посадові обов`язки генерального директора (російською мовою) ООО «ЛЕС-ИНФОРМ».

У той же час особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, розуміючи, що держава-агресор внаслідок збройного нападу окупувала частину територію України та здійснює насильницькі дії щодо її населення, був достатньо обізнаний та володів достовірними відомостями про заборону з боку політичного керівництва держави Україна щодо будь-якої економічної співпраці з рф та її представниками. Однак, він, не маючи наміру щодо припинення виконання своєї професійної діяльності керівника (російською мовою) ООО «ЛЕС-ИНФОРМ» в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та інших меркантильних, низьких переконань, враховуючи ситуацію, що склалася та можливість продовження будувати свою кар`єру за межами України, виявив бажання щодо здійснення колабораційної діяльності шляхом провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, пов`язаної з реалізацією федеральної космічної програми рф на 2016-2025 роки, з метою завдання шкоди Україні.

Для досягнення своєї злочинної мети особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, приймаючи рішення від імені суб`єкта господарювання, яким є кероване ним в рф підприємство (російською мовою) ООО «ЛЕС-ИНФОРМ», у ситуації, що склалася та з особистих інтересів і вигоди, оцінивши обстановку в умовах воєнного стану, розуміючи складність вчинення задуманих протиправних дій, вирішив долучити до здійснення господарської діяльності з державою- агресором у якості співвиконавця раніше йому знайомого громадянина України мешканця м. Харкова, ОСОБА_5 , який раніше у 2018 році, а також протягом 2020-2021 років, маючи наукові знання у сфері дистанційного зондування і супутникових технологій, виконував спеціальні завдання щодо науково-аналітичної та методичної роботи для ООО «ЛЕС- ИНФОРМ», пов`язаної із встановленням, використанням та зберіганням радіолокаційних відбивачів, для калібрування і валідації супутників.

З цією метою на початку 2023 року він поновив через спілкування у месенджері «Telegram» зв`язок з ОСОБА_5 , який перебував на не окупованій території України та, розраховуючи на його професійні здібності і набутий досвід інтелектуального інженірінгу у сфері дистанційного зондування, запропонував працювати разом з ним у супутниковій темі в спільних інтересах ООО «ЛЕС-ИНФОРМ» та держави-агресора.

У відповідь ОСОБА_5 приблизно у березні 2023 року (більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе), оцінивши ситуацію, що склалася, надав свою згоду на пропозицію особі, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження та виявив добровільне бажання щодо спільного вчинення зазначених дій, пов`язаних з продовженням співпраці з ООО «ЛЕС-ИНФОРМ», яка полягала у здійсненні консультативно-методичної діяльності, написанні інструкцій та проведенні консультацій для співробітників товариства, пов`язаної із встановленням, використанням та зберіганням радіолокаційних відбивачів, для калібрування і валідації супутників, у тому числі космічного комплексу як «Кондор-ФКА».

Таким чином, ОСОБА_5 та особа, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, вступивши у попередню змову щодо спільного здійснення економічної співпраці з державою-агресором, визначились з перевагою вчинення кримінально караних діянь у групі осіб за попередньою змовою у виді простої співучасті, тобто, коли всі співучасники злочину безпосередньо виконують його об`єктивну сторону.

За таких умов ОСОБА_5 , перебуваючи на не окупованій території України за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на обов`язок як громадянина України щодо неухильного додержання Конституції та законів України, діючи узгоджено з особою, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх сумісних дій та настання негативних наслідків, бажаючи налагодити стійкі взаємовідносини з представниками держави-агресора, використовуючи свій статус кандидата фізико- математичних наук всупереч інтересам держави України, розпочав співробітництво з ООО «ЛЕС-ИНФОРМ» в рамках затвердженої урядом рф 23.03.2016 федеральної космічної програми росії на 2016-2025 роки, суть якого полягала в проведенні консультативно- методичної діяльності, написанні інструкцій та проведенні консультацій для співробітників товариства, пов`язаних із встановленням, використанням та зберіганням радіолокаційних відбивачів, для калібрування і валідації супутників, у тому числі космічного комплексу як Кондор-ФКА».

У підсумку протягом 2023 року ОСОБА_5 , переслідуючи антидержавницькі, політико-ідеологічні мотиви на шкоду інтересам своєї держави, діючи умисно на виконання спільного з особою, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, злочинного задуму, не приховуючи свою лояльність та бажання прислужити державі-агресору, проявляючи відкрито свою політичну асоціальність, нехтуючи нормами моралі, надавав для керованого останнім підприємства розроблені особисто методичні консультації, інструкції щодо встановлення, використання та зберігання радіолокаційних відбивачів, а також калібрування та валідаціі супутників, в тому числі космічного комплексу «Кондор-ФКА». Тим самим ОСОБА_5 спільно з особою, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, здійснював господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором шляхом забезпечення виконання робіт підприємством ООО «ЛЕС-ИНФОРМ» в рамках затвердженої 23.03.2016 урядом рф федеральної космічної програми росії на 2016-2025 роки, та як товариства-співвиконавця державного контракту від 25.12.2019 №754-С354/19/244, шляхом залучення Качалинської тестової ділянки радіолокаційного діапазону в ході льотних випробувань КС «Кондор-ФКА».

При цьому також зазначеним підприємством були проведені сеанси зйомок Качалинської тестової ділянки радіолокаційного діапазону в інтересах налаштування, калібрування, коригування бортової апаратури та контролю цільових характеристик КС «Кондор-ФКА», діяльність якої завдає шкоду національній безпеці та обороноздатності України.

Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії, основними складовими взаємозв`язаними мотивами та ознаками якого є: спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України, а також політико-ідеологічний мотив; мета - спричинити шкоду державі Україна, її патріотам, отримання привілейованого ставлення до себе від держави-агресора; відверта співпраця з державою-агресором, шляхом провадження господарської діяльності; добровільний характер його протиправної, злочинної діяльності, здійснений з власного бажання, без фізичного та психічного примусу; вчинення злочину у групі осіб, за попередньою змовою між собою, оскільки була домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь, тобто, мала місце наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони; спільні дії співучасників, в ході яких вони спиралися один на одного, а між їхніми діями наявний причинний зв`язок, оскільки особи мали давні тісні стосунки до початку повномасштабного вторгнення рф в Україну у зв`язку з сумісною співпрацею у підприємстві ООО «ЛЕС-ИНФОРМ» на території рф, і кожен із них окремо, але з урахуванням обізнаності іншого та за спільним злочинним умислом, здійснював у 2023 році в період воєнного стану господарську діяльність, надаючи тим самим господарські послуги державі-агресору; усвідомленість співучасників того, що спільними діями вони вчинили злочин, бажали та свідомо допускали настання суспільно небезпечних наслідків; спрямованість всіх дій, пов`язаних з провадженням господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, і не приховане бажання цього, характеризують усвідомленість того, що вчинено колабораційне протиправне діяння.

Таким чином, дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікувати за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

12.06.2025 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України. Обвинувачений у суді розкаявся у скоєному, визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення, наполягав на затвердженні укладеної між ним та прокурором, за участю захисника угоди про визнання винуватості від 12.06.2025.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді міри покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні прохав затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами угоди про визнання винуватості сторони, а саме прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України у вигляді десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування строком на 10 років та з конфіскацією майна.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угод про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

Покарання сторонами угод визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про особу обвинуваченого.

Суд визнає, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачене п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, офіційно працевлаштований має статус ФОП « ОСОБА_5 », має офіційний регулярний дохід, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації та фактичне місце проживання.

Судом встановлено, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених діючими нормами КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченим узгодженого сторонами угод про визнання винуватості покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Шкода нематеріального характеру від даного правопорушення завдана державним та суспільним інтересам, потерпілих у кримінальному проваджені немає. Матеріальна шкода злочином не заподіяна.

При цьому, суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім цього, суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості і призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2024 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605600 тисяч гривень. Строк дії ухвали встановлено до 23.12.2024.

Повідомлення начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 31.10.2024 свідчить, що ОСОБА_5 був звільнений з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» 31.10.2024 по сплаті застави у розмірі 605600 гривень гривень, яка згідно розписки від 31.10.2024 була внесена заставодавцем ОСОБА_7 .

Враховуючи, що відповідно до п. 25 ст. 3 КПК України заставодавець відноситься до учасників кримінального провадження, на нього поширюються гарантії, визначені кримінальним процесуальним законом, в тому числі й гарантія належної правової процедури.

Відповідні положення засвідчують, що для реалізації процедури з повернення застави необхідним є прийняття судом рішення про повернення застави відповідно до правил, визначених КПК України.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Разом з цим, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків ухвалою суду від 30.10.2024 сплив, він не продовжувався, клопотання прокурором не подавалося, тобто після спливу строку обов`язки, покладені на ОСОБА_5 скасовані.

Запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_5 не був порушений.

Відповідно до ч. 8ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Виходячи з викладеного, суд вважає необґрунтованим звернення застави в дохід держави.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012року № 15(у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 року № 27), та змінами, що вносяться до вказаного порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально - процесуальним кодексом України.

Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

Відповідні положення засвідчують, що для реалізації процедури з повернення застави необхідним є прийняття судом рішення про повернення застави відповідно до правил, визначених КПК України.

Отже, враховуючи, що запобіжний захід до вступу вироку у законну силу у вигляді застави залишений без змін, клопотання про зміну запобіжного заходу прокурором не подавалося, застава не була звернена в дохід держави, сума застави підлягає поверненню заставодавцю після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов та процесуальні витрати в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 373, 374, 474, 475, 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 12.06.2025 по кримінальному провадженню за № 0000417 від 15.04.2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12.06.2025 покарання у виді штрафу у розмірі 10000 (десяти) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування строком на 10 (десять) років та конфіскацією всього майна, що є особистою власністю засудженого.

До набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді застави, обраний ОСОБА_5 - залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили, заставу за ОСОБА_5 у розмірі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, внесену 31.10.2024 на розрахунковий рахунок UA0006674, одержувач ТУ ДСА України у Харківській області, відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2024 справа № 953/9577/24, 1-кс/643/8077/24, повернути заставодавцю - ОСОБА_7 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: ноутбук «Asus» AR5B225, чорно-блакитного кольору; мобільний телефон Pixel 6, IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , із SIM - картою з номером телефону НОМЕР_4 ; ноутбук HP Zbook A17942, сірого кольору; - залишити незмінним до фактичного виконання вироку в частині конфіскації належного ОСОБА_5 майна на користь держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 на аркуші паперу із друкованим текстом, що являють собою копії документів з приводу взаємодії ООО «Лес-Информ» та АО «Российские космические системы», креслення, інструкції, листування між керівниками вказаних підприємств, всього на 73-х арк., копія документа «Единая система комплексного технического обслуживания оборудования тестового участка, на 7-ми арк. - скасувати.

Речові докази по справі:

- аркуші паперу із друкованим текстом, що являють собою копії документів з приводу взаємодії ООО «Лес-Информ» та АО «Российские космические системы», креслення, інструкції, листування між керівниками вказаних підприємств, всього на 73-х арк., копія документа «Единая система комплексного технического обслуживания оборудования тестового участка, на 7-ми арк., які перебувають на зберіганні у слідчого відділу УСБУ в Харківській області - знищити;

- ноутбук «Asus» AR5B225, чорно-блакитного кольору; мобільний телефон Pixel 6, IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , із SIM - картою з номером телефону НОМЕР_4 , які перебувають на зберіганні у слідчого відділу УСБУ в Харківській області та ноутбук HP Zbook A17942, сірого кольору, який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 - конфіскувати в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом та вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Салтівський районний суд міста Харкова з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1