СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4773/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора, -

ВСТАНОВИВ :

До Святошинського районного суду міста Києва 05.08.2025 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора.

Скаржник вважає, що бездіяльність уповноваженого прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва полягає ненаданні відповіді по суті клопотання та запитів, ухиленні від надання процесуальних документів без законного обґрунтування, порушенні строків, визначених КПК України та спеціальним законом, та просить визнати бездіяльність прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні №0002541 незаконною; зобов`язати уповноваженого прокурора надати: копію повідомлення про підозру (у разі її складення), копію ухвали про дозвіл на затримання або іншого документа, що став підставою для оголошення в розшук, дату внесення відомостей про розшук особи до ЄРДР, матеріали досудового розслідування для ознайомлення відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України; надати відповідну правову оцінку діям та бездіяльності прокурора з огляду на можливі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 397 КК України, з метою подальшого звернення до компетентних правоохоронних та контролюючих органів.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ній.

Прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутності.

Заслухавши пояснення скаржника, ретельно дослідивши скаргу та додатки до неї, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку визначеному процесуальним законом.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Як встановлено у судовому засіданні, адвокатом ОСОБА_3 до Святошинської окружної прокуратури м.Києва було подано клопотання у порядку ч.1 ст. 220, ч. 1 ст. 221 КПК України від 20.07.2025 (вих. №06/27К/1-3).

01.08.2026 від Святошинської окружної прокуратури м.Києва заявнику було надіслано лист-відповідь, у якому зазначено, що для отримання інформації у кримінальному провадженні заявник має право звернутись до органу досудового розслідування або прокуратури з відповідним клопотанням.

Станом на день розгляду скарги відповідне клопотання уповноваженим прокурором по суті не розглянуто.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою скаргу адвоката ОСОБА_3 в частині бездіяльності уповноваженого прокурора та зобов`язання вчинити певні дії з огляду на нерозгляд відповідного клопотання, оскільки надана заявнику відповідь не містить повідомлення про задоволення його клопотання або, у разі відмови у задоволенні або частковому задоволенні клопотання - заявнику не надана відповідна постанова.

У відповідності до ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

При цьому інші вимоги скарги є безпідставними та не підлягають задоволенню як такі, що не відповідають приписам ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Святошинської окружної прокуратури міста Києва виконати вимоги ст. 220 КПК України та розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , від 20.07.2025 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80002541, про що надати заявнику відповідь у передбачений законом триденний строк або постанову про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 15.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1