В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №461/4394/24 внесене 17.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, з вищою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, утриманців не маючого, інвалідності не маючого, не адвоката, не депутата, не нотаріуса, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

де сторонами кримінального провадження є:

зі сторони обвинувачення - прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

зі сторони захисту

обвинувачений ОСОБА_9 ,

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_10 ,

за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 діючи з прямим умислом, направленим на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, 26 січня 2024 року о 15:54 год. під час зустрічі із ОСОБА_11 рухаючись по вулиці Святого Володимира у м. Червоноград, повідомив останньому, що зможе організувати перетин державного кордону України та сприяти у цьому порадами та наданням засобів за грошову винагороду у сумі 10 000 доларів США, які необхідно буде надати ОСОБА_9 в день виїзду, перед перетином кордону, після чого, 05.02.2024 близько 11:30 год. ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_11 , в обумовленому по телефону місці, а саме біля пам`ятника королю Данилу Галицькому, що за адресою м. Львів, площа Галицька та керуючи діями спрямованими на незаконне переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України, надав ОСОБА_11 , настанови та інструктаж щодо поводження під час перетину державного кордону України, а саме, що ОСОБА_11 , буде доставлений ним на автомобілі «Nissan Sentra», д.н.з. НОМЕР_1 в Закарпатську область, де незаконно перетне державний кордон України, провівши ОСОБА_11 , поза межами пунктів пропуску, після чого перебуваючи в автомобілі «Nissan Sentra», д.н.з. НОМЕР_1 , на автостоянці по вул. Валовій № 31 в м. Львів, ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, як винагороду за його дії спрямовані на організацію незаконного перетину останнім державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями та сприянні їх вчиненню порадами та наданням засобів, з корисливих мотивів, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України заперечив, натомість визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - шахрайства - заволодіння чужими коштами шляхом обману та надав з цього приводу наступні показання.

Так, ОСОБА_9 повідомив про те, що він маючи намір заволодіти коштами ОСОБА_11 , свідомо вводив його в оману та обіцяв йому перетин кордону між Україною та Угорщиною, оперуючи інформацією, яку він попередньо дізнався з соціальних мереж, при цьому фактичної можливості організувати перетин кордону він не мав. В межах реалізації злочинного наміру планував відвезти свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до м. Ужгород та залишити їх та отримати грошові кошти. Вказав, що все що він розповідав, ОСОБА_11 він придумав. Жодних конкретних дій спрямованих на перетин кордону ним чи іншими особами він не вчиняв і реальних можливостей у нього не було. Додатково вказав, що визнає що він шахрай і йому соромно за вчинене. Акцентував увагу суду на тому, що з метою спокутувати свою провину пішов служити в Збройні сили України. Просив його суворо не карати.

Крім повного визнання ОСОБА_9 винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, котрим передбачено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом обману вчинене в умовах воєнного стану у великих розмірах, винуватість останнього підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими у ході судового розгляду доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що їдучі в таксі, яке він викликав через додаток Uklon, він вів розмову з таксистом про війну та про обмеження у виїзді за кордон і під час цієї розмови цей водій таксі повідомив, що він може порадити людину, яка може організувати перетин кордону та дав номер його телефону. З метою з`ясування того, як можливо легально перетнути державний кордон та виїхати з України, свідок зателефонував по отриманому телефону особі, яка в подальшому виявилась ОСОБА_13 , але він повідомив що це можливо зробити лише нелегально. Свідок зазначив, що до цього він ОСОБА_9 ніколи не знав. Свідок зустрівся з ОСОБА_9 у м. Червонограді (на даний момент м. Шептицький) Львівської області біля ресторану, де ОСОБА_9 повідомив йому які речі треба мати для перетину кордону, детально розяснив йому механізм перетину кордону з території Закарпатської області та вказав, що це коштуватиме 10 000 доларів США. Після даної зустрічі свідок поїхав додому, а згодом йому зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, щоби свідок був готовий до поїздки для перетину кордону та призначив йому час та місце зустрічі у м. Львові. Через декілька днів він зустрівся з ОСОБА_9 у м. Львові і при даній зустрічі також був присутній ще один чоловік, який також мав намір перетнути кордон, вони разом сіли в машину, при чому свідок сів на заднє сидіння та передав, обумовлену раніше, суму грошей ОСОБА_9 , з рук в руки, після чого відбулось затримання працівниками поліції. Додатково зазначив, що в поліцію, в якості викривача, він звернувся перший раз, а також те, що спілкування з ОСОБА_9 відбувалось по телефону за допомогою програми - додатку «WhatsApp».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_9 він перебуває в дружніх відносина близько трьох років. Раніше спільних справ у них не було. 04 лютого 2024 року обвинувачений ОСОБА_9 попросив свідка відвезти його та двох його знайомих до м. Мукачево Закарпатської області, а самого ОСОБА_9 в м. Ужгород. На дану пропозицію свідок погодився, взяв машину і вони, він та ОСОБА_9 , поїхали до м. Львова, де на вул. Валовій близько 20 - 30 хвилин очікували цих знайомих ОСОБА_9 , згодом вони зустрілись з особою на імя ОСОБА_15 , а згодом підійшов ще один чоловік на імя ОСОБА_16 , відбулось знайомство між усіма. В процесі знайомства відбулась розмова та перекур, після чого всі разом сіли в автомобіль, при чому ОСОБА_9 сів за кермо, свідок сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_15 та ОСОБА_16 сіли на заднє сидіння, иіж ОСОБА_9 та його знайомим відбувалась розмова про перетин кордону, після чого ОСОБА_16 передав ОСОБА_9 гроші у целофановому пакеті - файлі, оскільки ОСОБА_9 зразу виявив, що ці кошти підроблені він одразу почав повертати їх ОСОБА_16 . Після цього вони були затримані працівниками поліції.

Окрім зазначеного вище, винуватість ОСОБА_9 у вчиненому кримінальному правопорушенні, крім показів свідків, доводиться зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

-Протоколом огляду та ідентифікації імітаційних (несправжніх) засобів, а саме грошових купюр від 05.02.2024 року, яким оглянуто імітаційні (несправжні) засоби, а саме грошові купюри у сумі 10000 доларів США - купюрами номіналом по 100 доларів США в загальній кількості 100 штук, які мають серію та номер LG 04727792 та вказані імітаційні засоби передано ОСОБА_11 для подальшого використання їх під час проведення заходів з підтвердження фактичних даних протиправної діяльності ОСОБА_9 ;

-Протоколом обшуку від 05.02.2024 року, під час якого проведено обшук автомобіля Ніссан, д.н.з. НОМЕР_1 , під час проведення обшуку виявлено у багажнику даного автомобіля особисті речі пасажирів даного автомобіля, у спинці сидіння водія виявлено та вилучено грошові кошти у кількості 100 штук номіналом по 100 доларів США кожна із серійним номером LG 04727792, також у ОСОБА_9 вилучено мобільний телефон HUAWEI 20PR0, із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_2 ;

-Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.02.2024 року, якою визнано невідкладний обшук від 05.02.2024 року, який проведений у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, в автомобілі марки «Nissan Sentra» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на вулиці Валова у м. Львові, біля будинку №31, яким користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_17 - законним та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Nissan Sentra» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився вулиці Валова у м. Львові, біля будинку №31, яким користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_17 , з метою виявлення та вилучення предметів котрі мають значення доказів у розслідуванні кримінального провадження, зокрема наступного майна: - імітаційні (несправжні) грошові кошти в кількості 100 штук номіналом по 100 доларів США кожна із серійним номером LG04727792; - мобільний телефон марки «Huawei-20PRO» ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім картою № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 ; - мобільний телефон марки «Iphone 14» ІМЕІ: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із сім картою № НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_14 ; - мобільний телефон марки «Redmi Note 8 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 із сім картою № НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_12 ; - мобільний телефон марки «Kciomi Mi A2» ІМЕІ: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 із сім картою № НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_12 ; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Nissan Sentra» д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_13 ; - ключі до автомобіля із брелком сигналізації; - автомобіль марки «Nissan Sentra» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_17 ;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.02.2025 року, яким о 13.30 год. 05.02.2024 року за адресою: м. Львів, перетин вулиць Валова, 31 та Підвальна затримано ОСОБА_9 ;

-Протоколом огляду речей, предметів та документів від 05.02.2024 року, згідно якого проведений огляд мобільного телефону марки «Redmi Note 8 Pro», в якому встановлені сім карти НОМЕР_14 та НОМЕР_15 та мобільного телефону марки «Мі А2», в якому встановлена сім-карта НОМЕР_16 , які належать ОСОБА_12 . При огляді мобільного телефону «Redmi Note 8 Pro» в розділі «Контакти» виявлено збережений контакт під назвою « ОСОБА_18 » із номером телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , також при огляді мобільного телефону «Мі А2» в розділі «Контакти» виявлено збережений контакт під назвою « ОСОБА_18 » із номером телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 ;

-Протоколом про хід проведення негласної слідчої розшукової дії від 29.01.2024 року за результатами аудіо -, відео - контролю особи ОСОБА_9 , яким зафіксовано наступне: 26.01.2024 року о 15.54 год. відбулась розмова між свідком ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_9 під час якої вони зустрічаються та ОСОБА_9 детально роз`яснює ОСОБА_11 механізм незаконного перетину кордону, згідно якого свідок та ще інші особи, в загальній кількості 3 особи, мають прибути у Закарпатську область, де їх мають поселити в готель і при настанні слушних умов, а саме відсутності снігу на ґрунті, відвезуть до державного кордону України з Угорщиною, а в подальшому за допомогою човна перевезуть через річку, яка є державним кордоном у тій місцевості та проведуть на незначну відстань по території Угорщини, де в подальшому свідок повинен звернутись до прикордонної служби Угорщини для отримання документів біженця, що надасть йому можливість безперешкодно перебувати в Угорщині 1 місяць, а згодом оформитись біженцем в інших країнах Європи. Також ОСОБА_9 повідомляє свідку, що вартість такого перетину кордону становитиме 10 000 доларів США, які потрібно буде сплатити наперід. Крім цього, під час розмови ОСОБА_9 з`ясовує у свідка звідки у нього його номер телефону та зазначає, що дуже боїться кримінальної відповідальності за те що він вчиняє, оскільки це може негативно відобразитись на його житті та карєрі, а також вказує, що за його участі вже 12 осіб перетнуло кордон та залишило Україну. Також під розмови ОСОБА_9 вказує свідку на те, що з собою при перетині кордону необхідно мати мінімальну кількість речей, оскільки річка бурхлива, а в момент перетину кордону в ній буде перебувати п`ятеро людей, в той же час зазначаючи, що з собою можна перевезти будь що незаконне, оскільки жодної перевірки не буди, а всі інші речі свідку передадуть автобусом.

-Протоколом виготовлення несправжніх (імітаційних засобів) від 31.01.2024, яким зафіксовано виготовлення несправжніх друкованих грошових купбр номіналом по 100 доларів США кожна, в кількості 100 штук на загальну суму 10000 доларів США, та ще однієї аналогічної купюри номінолом 100 доларів США, які всі виготовлені шляхом зняття копії з однієї купюри номінолом 100 доларів США серії LG номер 04727792;

-Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 12.02.2024 який складений за результатами аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_9 , яким зафіксовано: телефонну розмову, що відбулась 30.01.2024 року о 10.50 год. під час якої ОСОБА_9 повідомляє ОСОБА_11 про те, що на наступний день планується їх виїзд, а також те, що вибув один з учасників групи, яка мала перетинати кордон, оскільки у нього недостатньо коштів та питав чи є у свідка бажаючи також незаконно перетнути кордон; також зафіксовано телефонну розмову від 30.01.2024 року о 15.56 год під час якої ОСОБА_9 повідомляє ОСОБА_11 про те, шо їх подорож призначена на наступний день переноситься на іншу дату; також зафіксовано телефонну розмову від 01.02.2024 року о 10.00 год під час якої ОСОБА_9 зясовує у ОСОБА_11 чи той не змінив свою думку щодо перетину кордону; також зафіксовано телефонну розмову від 01.02.2024 року о 11.08 год під час якої ОСОБА_9 зясовує у ОСОБА_11 чи той мав чи має відношення до прикордонної служби, на що свідок повідомляє, що раніше служив в ДПС України; також зафіксовано телефонну розмову від 04.02.2024 року о 10.44 год під час якої ОСОБА_9 повідомляє ОСОБА_11 про те, шо їх подорож має розпочатись об 11 годині на наступний день і про те, що свідку з речами необхідно буде приїхати в центр міста Львова, звідки вони поїдуть разом на автомобілі; також зафіксовано телефонну розмову від 05.02.2024 року о 09.30 год під час якої ОСОБА_9 повідомляє ОСОБА_11 про те, шо очікує його об 11 годині біля Оперного театру у м. Львові та наголошує на тому, щоби свідок брав мінімум речей з собою; також зафіксовано розмову від 05.02.2024 року о 10.43 год за участі ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , під час якої ОСОБА_9 висловлює свої переживання за те, що він сприяє незаконному перетину кордону і переживає за можливі для нього наслідки, з`ясовує місце реєстрації свідків та дає вказівки щодо розміщення в машині багажу свідків та необхідності розміщення особистих документів таким чином, щоби це не виникало підозри щодо реальних намірів свідків щодо перетину кордону, в подальшому ОСОБА_9 висловлює обурення тим, що ОСОБА_11 передав йому не справжні кошти, а імітаційні;

-Клопотанням про надання дозволу на проведення НСРД від 24 січня 2024 року, яким слідчий просить надати дозвіл на проведення аудіо - , відео контролю особи ОСОБА_11 , спостереження за ним та зняття інформації з електронних комунікаційних мереж по мобільним терміналам, яким він користується;

-Клопотанням про надання дозволу на проведення НСРД від 24 січня 2024 року, яким слідчий просить надати дозвіл на проведення аудіо - , відео контролю особи ОСОБА_9 , спостереження за ним та зняття інформації з електронних комунікаційних мереж по мобільним терміналам, яким він користується;

-Постановою про проведення контролю за вчиненням злочину від 30.01.2024 року, якою прокурор постановив провести спеціальний слідчий експеримент без зміни обстановки злочину та з використанням заздалегідь ідентифікованих імітаційних засобів у вигляді грошових коштів в сумі 10000 доларів США, які будуть передані ОСОБА_11 і будуть призначеними для подальшої передачі ОСОБА_9 , з можливою втратою зазначених засобів; проведення експерименту доручив співробітникам УСР у Львівській області ДСР НП України; залучити до проведення НСРД ОСОБА_11 ;

-Ухвалою слідчого судді Львівського апеляційного суду від 25.01.2024 року, якою надано дозвіл на проведення аудіо- , відео контролю особи ОСОБА_11 , спостереження за ним та зняття інформації з електронних комунікаційних мереж по мобільним терміналам, якими він користується;

-Ухвалою слідчого судді Львівського апеляційного суду від 25.01.2024 року, якою надано дозвіл на проведення аудіо- , відео контролю особи ОСОБА_9 спостереження за ним та зняття інформації з електронних комунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку абонентського номера НОМЕР_2 , яким він користується;

-Дослідженим в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05 лютого 2024 року з долученим відеозаписом допиту даного свідка, який був досліджений в судовому засіданні, відповідно до даного протоколу вбачається, що свідок ОСОБА_12 повідомив під час проведення досудового розслідування наступне: з початком повномасштабного вторгнення його будинок у м. Дружківка Донецької області було повністю знищено, сімя виїхала в Королівство Швеція, а він залишився проживати в Україні та переїхав у м. Київ. З метою побачитись з сімєю він вирішив виїхати з України. Приблизно шість місяців тому (до моменту допиту) йому від когось із знайомих стало відомо, про те що особа на імя ОСОБА_16 , може організувати його перевезення за кордон, оскільки законних підстав для виїзду у нього не було. Отримавши номер телефона ОСОБА_16 , який записаний в телефонну книгу під назвою « ОСОБА_18 », він за допомогою програми WhatsApp зателефонував ОСОБА_16 та пояснив свою ситуацію. У відповідь ОСОБА_16 повідомив йому, що зможе організувати його виїзд за кордон і така послуга буде коштувати 8000 доларів США, однак гроші йому треба передати лише після перетину кордону. Щодо схеми переправлення через Державний кордон України ОСОБА_16 повідомив, що це буде відбуватись через Закарпатську область і що він буде їхати не один. Приблизно 01.02.2024 року до свідка на телефон, за допомогою програми WhatsApp зателефонував ОСОБА_16 та запитав чи я готовий їхати, свідок підтвердив свою готовність і ОСОБА_16 сказав йому 05.02.2024 року бути у Львові, оскільки виїзд буде саме зі Львова. Свідок 04.02.2024 року прибув до Львова та повідомив про це ОСОБА_16 , на що останній повідомив про необхідність бути 05.02.2024 року об 11 год. біля Оперного театру в центрі Львова. 05.02.2024 приблизно о 10:45 год. він прибув до Оперного театру в центрі м. Львова, та через додаток WhatsApp написав ОСОБА_16 , що він вже на місці. На що ОСОБА_16 написав йому, що треба пройти до пам`ятника ОСОБА_19 , де він має його зустріти. В подальшому він пройшов до пам`ятника ОСОБА_19 та зайшов в кафе «Блек», яке знаходиться одразу біля площі пам`ятника ОСОБА_20 . В цей час, коли він зайшов в кафе, до нього зателефонував ОСОБА_16 , та запитав де він є, і свідок повідомив, що він кафе, за декілька хвилин ОСОБА_16 підійшов до вказаного кафе, де свідок з ним і зустрівся. Після чого ОСОБА_16 сказав, що він в іншому кафе замовив каву. Після того свідок з ОСОБА_16 пройшли в інше кафе, яке також знаходилось неподалік. Зайшовши в кафе за столиком також сидів невідомий свідку чоловік, який назвався ОСОБА_21 , як зрозумів тоді свідок, ОСОБА_21 також мав їхати з ним за кордон. В кафе вони були не довго, ОСОБА_16 нічого не розповідав, лише казав, щоб не хвилювалися, і казав, що чекаємо, ще одного, а тоді будемо їхати. Приблизно за 5 хв. Всі разом вони вийшли з кафе на вулицю, де одразу зустрілися, ще з одним невідомим свідку чоловіком, який підійшов до ОСОБА_16 . В ході розмови ОСОБА_16 з даним чоловік, ОСОБА_16 казав, щоб ми не переживати, і що треба придумати якусь історію. Після того ми всі разом пройшли за ОСОБА_16 до автомобіля марки «Ніссан», номерний знак, на скільки він пригадує, НОМЕР_17 , темно-синього кольору, який знаходився на паркінгу біля ОСОБА_22 , сумки свої поставили в багажник автомобіля, та всі четверо сіли в салон автомобіля, за кермо автомобіля сів ОСОБА_16 , а ОСОБА_21 сів на переднє пасажирське сидіння, а свідок і невідомий йому хлопець сіли на заднє сидіння. Проїхавши декілька метрів, будучи вже на виїзді з парковки невідома свідку особа, хлопець, який сидів на задньому сидінні передав ОСОБА_16 грошові кошти, в якій сумі свідку не невідомо та приблизно в цей час працівники поліції зупинили автомобіль та почали проведення слідчих дій. В ході проведення слідчих дій працівники поліції вилучили вказані грошові кошти, мобільні телефони та автомобіль;

-Протоколом огляду предмету від 28 лютого 2024 року, яким оглянуто мобільний телефон марки «Huawei» модель «20PRO» ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім картою № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , в процесі огляду що на даний мобільний телефон встановлено програми «WhatsApp», «Viber», «Telegram», які для ідентифікації використовують номер мобільного телефону № НОМЕР_2 .

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів, як вказано у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року та враховується також якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За змістом ч. 1, 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» передбачає, що сторона обвинувачення, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожен елемент складу злочину, який визначає його кваліфікацію за кримінальним законом (згідно з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.04.2021 у справі № 751/2824/20 та від 23.02.2021 у справі № 742/642/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 332 КК України є суспільні відносини у сфері забезпечення цілісності та недоторканності її кордонів. Додатковим безпосереднім об`єктом виступає державний суверенітет, а також життя та здоров`я потерпілих осіб.

Правовою основою суспільної обумовленості незаконного переправлення осіб через державний кордон є положення, які встановлені ст. 2 Конституції України, відповідно до якого суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Поняття державного кордону визначено у ст.1 Закону України «Про державний кордон України», під яким розуміється лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України, суші, води, надр, повітряного простору. Питання делімітації та демаркації державних кордонів вирішуються на міждержавному рівні. За конструкцією об`єктивної сторони склад злочину незаконного переправлення осіб через державний кордон України характеризується як злочин з формальним складом. Це означає, що злочин вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із перерахованих у диспозиції ст.332 КК України дій, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України; керівництво такими діями; сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Незаконне переправлення осіб через державний кордон України характеризується як спроба переправлення або безпосередньо переправлення особи через державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади. У відповідності з законодавством України та міжнародними договорами тільки у пунктах пропуску, які встановлюються Кабінетом Міністрів України, здійснюється залізничне, автомобільне, морське, річкове, повітряне або інше сполучення через державний кордон України.

Під організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України слід розуміти активні дії, які виявляються у розробці планів, визначенні місця, часу незаконного переправлення, пошуку співучасників, створенні організованої групи, її фінансуванні, озброєнні тощо. Під керівництвом розуміється віддання певних команд, розстановка учасників, розподіл їх обов`язків, тобто активна діяльність по забезпеченню самого переправлення під час його вчинення. Щодо сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, то кримінальний закон дає вичерпний перелік засобів сприяння: поради, вказівки, надання засобів або усуненням перешкод, які допомагають здійснити незаконне переправлення через державний кордон України.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом, тому що злочини з формальним складом, до яких належить й незаконне переправлення осіб через державний кордон України, можуть вчинятися виключно з прямим умислом. Прямим є умисел, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, дії або бездіяльності незаконного переправлення осіб через державний кордон України і свідомо бажала його вчинити.

Особливо кваліфікуючі ознаки встановлені ч. 3 ст. 332 КК України передбачають кримінальну відповідальність за дії, передбачені першою частиною цієї статті, якщо вони вчинені або організованою групою або з корисливих мотивів.

Під корисливим мотивом слід розуміти випадки, коли винний, здійснюючи незаконне переправлення через державний кордон України, бажав одержати у зв`язку з цим протиправні матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 332 КК України обов`язковим є наявність об`єктивної сторони цього злочину у виді незаконного переправлення осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України; керівництва такими діями; сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, а також суб`єктивної сторони у виді прямого умислу.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України передбачено обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме як організація незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, з корисливих мотивів, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, досудовим розслідуванням та під час судового розгляду не встановлено вищенаведеними, дослідженими судом доказами сторони обвинувачення, що ОСОБА_9 , мав можливість здійснювати керівництво перетином державного кордону України та сприяти такому перетину реальними порадами. Крім цього, не встановлено існування реального місця перетину кордону, а також осіб, які мали розмістити ОСОБА_11 поруч з державним кордоном для тимчасового проживання з метою очікування слушного моменту та в подальшому супроводжувати його при перетині кордону через річку Тиса в Закарпатській області із використанням човна. Наявності інших можливостей та засобів організувати переправлення особи через державний кордон України також не доведено.

Незважаючи, що поданими стороною обвинувачення доказами встановлено фіксацію факту спілкування ОСОБА_9 з іншою особою щодо можливого виїзду за кордон, органом досудового розслідування не встановлено реальності жодної з цих можливих домовленостей, механізму транспортування та розміщення осіб біля кордону та в подальшому фактичного перетину за допомогою ОСОБА_9 будь-якими особами державного кордону України.

При цьому, суд з всебічним та повним урахуванням досліджених доказів та обставин вчиненого злочину встановив, що вказані обвинуваченим ОСОБА_9 обставини вчиненого ним кримінального правопорушення - шахрайства, вчиненого у великих розмірах підтверджуються та знаходяться в об`єктивному зв`язку із показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також дослідженими письмовими та речовими доказами.

Також судом достеменно встановлено, що ОСОБА_9 мав намір обмежитись заволодінням лише грошовими коштами у розмірі 10000 доларів США, оскільки виконувати взяті перед ОСОБА_11 зобов`язання щодо переправлення останнього через державний кордон України не бажав та відповідних можливостей не мав.

Таким чином, дії обвинуваченого були спрямовані саме на шахрайство, у великих розмірах, тобто на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 шляхом повідомлення останньому неправдивих відомостей з метою введення його в оману.

За таких обставин кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 332 КК України є не вірною.

Вищевказані висновки суду ґрунтуються на сукупності безпосередньо досліджених в ході судового розгляду доказів, якою підтверджується винуватість ОСОБА_9 саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки останній вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене в умовах воєнного стану у великих розмірах.

Частина третя вказаної статті 337 КПК України передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже перекваліфікація злочину судом допускається лише в бік покращення становища обвинуваченого, зокрема, шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин.

Верховний Суд у своєму рішенні від 19.10.2021 у справі № 552/2540/20 вказав, що закриття судом кримінального провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого судом, не виправдовує легітимних очікувань особи, яка зазнала шкоди і не узгоджується із завданнями кримінального судочинства. Відмова держави від кримінального переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого кримінального-караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено обвинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного, а особу, якій завдано шкоду, поставить у становище правової незахищеності і створить умови для повторної віктимізації.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

У ч. 4 ст. 190 КК України визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Таким чином, у ч. 4 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, менш суворе ніж у статті, за якою ОСОБА_9 обвинувачувався прокурором. Становище обвинуваченого у випадку зміни правової кваліфікації його дій судом покращується.

Суд, враховуючи обставини справи, зважаючи на те, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, передбачає більш м`яку санкцію ніж той, що інкримінований ОСОБА_9 стороною обвинувачення, вважає за можливе перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 332 КК України на ч. 4 ст. 190 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, в ході судового розгляду судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При визначенні міри покарання суд враховує приписи ч.2 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке здійснив обвинувачений ОСОБА_9 , яке згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК раніше не судимий, є не одруженим, має постійне місце проживання, на даний час військовослужбовець ЗСУ, а також те, що обвинувачений хронічними захворюваннями не страждає; на обліку в реєстрі психіатричних та наркологічних хворих не перебуває, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, та визнав вину у вчиненому.

Відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі. Саме такий вид покарання на строк 5 років, в умовах ізоляції від суспільства з урахуванням вчиненого, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів, інший, більш м`який вид покарання, з урахуванням особи засудженого, не відповідатиме меті покарання.

Підстав для призначення покарання із застосуванням статей 69 та 75 КК України судом не встановлено.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 96-1 КК України).

Згідно з частиною 1 статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За матеріалами справи встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України з корисливою метою та в нього було вилучено речі, використані як засіб вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у власність держави мобільного телефону марки «Huawei-20PRO» ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім картою № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , оскільки даний телефон був безпосередньо використаний як засіб кримінального правопорушення.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час судового розгляду не застосовувався. Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 слід рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 зарахувати період тримання під вартою з 05.02.2024р. по 07.02.2024 року, у співвідношенні, що відповідає один день попереднього ув`язнення 1 дню позбавлення волі.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України ОСОБА_9 зарахувати у строк відбування покарання період з 08.02.2024 року по 06.05.2024 року цілодобового домашнього арешту, у співвідношенні, що відповідає 3 дні цілодобового домашнього арешту 1 дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 слід рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Речові докази:

- імітаційні (несправжні) грошові кошти в кількості 100 штук номіналом по 100 доларів США кожна із серійним номером LG04727792 - знищити;

- мобільний телефон марки «Huawei-20PRO» ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім картою № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 - на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України - конфіскувати в користь Держави;

- мобільний телефон марки «Iphone 14» ІМЕІ: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із сім картою № НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_14 і який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_14 - залишити останньому за належністю;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Nissan Sentra» д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_13 , ключі до автомобіля із брелком сигналізації, автомобіль марки «Nissan Sentra» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_17 , і які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_14 - залишити останній за належністю;

- мобільні телефони марки «Redmi Note 8 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , в якому встановлені сім карти НОМЕР_14 та НОМЕР_15 та марки «Мі А2» ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_12 - залишити останньому за належністю.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова 06 лютого 2024 року (справа №461/1107/24, провадження № 1-кс/461/832/24) на імітаційні (несправжні) грошові кошти в кількості 100 штук номіналом по 100 доларів США кожна із серійним номером LG04727792; мобільний телефон марки «Huawei-20PRO» ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім картою № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Nissan Sentra» д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_13 ; ключі до автомобіля із брелком сигналізації; автомобіль марки «Nissan Sentra» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_17 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_23