Справа № 362/3102/25
Провадження № 1-кп/362/526/25
ВИРОК

Іменем України

18.06.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Василькові Київської областіугоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000825, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Гребінки Васильківського району Київської області, громадянин України, із професійно-технічною освітою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 04.02.2010 Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 18.07.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування призначеного покаранняз випробуванням, з іспитовим строком 3 роки;

- 28.07.2015 Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185, статтею 71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 07.12.2015 Шевченківським районним судом м. Києва за частиною першою статті 309, частиною четвертою статті 70 КК України до покарання у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі;

- 29.11.2021 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі; на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 357, частиною четвертою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 05.05.2025 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор повідомила, що між нею та обвинуваченим, за письмовою згодою потерпілого та за участю захисника обвинуваченого, на підставі статей 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) у приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області 18.06.2025 укладено угоду про визнання винуватості, яку вона просить затвердити.

З обвинувального акта та угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 357, частиною четвертою статті 185 КК України, за таких обставин.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2024 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває дотепер.

01 квітня 2025 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебував неподалік будинку № 131 по вулиці Київська в селищі Гребінки Білоцерківського району Київської області, який належить ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_4 помітив, що між ОСОБА_6 та його сином ОСОБА_7 відбувається конфлікт.

Зайшовши через незачинену хвіртку на подвір`я вказаного будинку, ОСОБА_4 побачив біля дерева рюкзак чорного кольору, а коли вказані особи зайшли в будинок, в цей час у нього виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_7 та інші особи за його діями не спостерігали, викрав рюкзак чорного кольору для ноутбука "Transit 21061", вартістю 1252 гривні 80 копійок, всередині якого знаходились шкіряний гаманець чорного кольору марки "Balisa", вартістю 665 гривень 40 копійок, зарядний пристрій до ноутбука "Aсеr", вартістю 325 гривень, ліцензійний диск з операційною системою "Microsoft Windows 11 Home 64Bit Ukrainian 1pk DSP OEI DVD", вартістю 6149 гривень 60 копійок. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 8392 гривні 80 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

Крім цього, 01 квітня 2025 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_7 та інші особи за його діями не спостерігають, викрав рюкзак чорного кольору для ноутбука "Transit 21061" із особистим майном потерпілого, серед якого була банківська картка АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_1 на ім`я потерпілого ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_4 достеменно розуміючи, що банківські картки є чужим майном, залишив при собі вказану банківську картку з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на банківських рахунках.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про платіжні послуги" платіжна картка це електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки; відповідно під електронним платіжним засобом розуміється платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом. Відповідно до статті 1 Закону України "Про інформацію" документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. За статтею 38 Закону України "Про платіжні послуги" електронні платіжні засоби використовуються для ініціювання платіжних операцій з рахунків платників; при цьому електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання платіжної операції, в тому числі у формі платіжної картки.

Відповідно до примітки до статті 200 КК України під документами на переказ слід розуміти документ в паперовому або електронному виді, що використовується банками чи їх клієнтами для передачі доручень або інформації на переказ грошових коштів між суб`єктами переказу грошових коштів (розрахункові документи, документи на переказ готівкових коштів, а також ті, що використовуються при проведенні міжбанківського переказу та платіжного повідомлення, інші).

Таким чином, емітована банківська картка АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 в силу вимог статті 1 Закону України "Про інформацію", статей 1, 38 Закону України "Про платіжні послуги" та статті 200 КК України є офіційним документом.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 357 КК України.

Крім цього, 01 квітня 2025 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_7 та інші особи за його діями не спостерігають, викрав рюкзак чорного кольору для ноутбука "Transit 21061" із особистим майном потерпілого, серед якого був паспорт громадянина України (ID-картка), виданий на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_2 від 17.06.2024, який належить потерпілому ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом з зазначеним особистим документом потерпілого, яким розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною третьою статті 357 КК України.

Угода про визнання винуватості укладена 18 червня 2025 року у приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області (місто Васильків Обухівського району Київської області, вул. Шевченка, 8) у порядку, передбаченому статтями 468, 469, 472 КПК України, в рамках кримінального провадження № 0000825, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2025.

Сторонами цієї угоди є:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000825, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2025;

обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 та за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_7 (додана до угоди).

Згідно з вказаною угодою сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за частинами першою, третьою статті 357, частиною четвертою статті 185 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Вказаною угодою сторони погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 :

за частиною першою статті 357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

за частиною третьою статті 357 КК України у виді 2 років обмеження волі;

за частиною четвертою статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Угода про визнання винуватості також містить інформацію щодо роз`яснення належним чином обвинуваченому про наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; про наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора та обвинуваченого), а також підписана захисником.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначила, що при укладанні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, наявна письмова згода потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим, шкода потерпілому повністю відшкодована, його права та інтереси не порушуються, просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 357, частиною четвертою статті 185 КК України, за викладених в угоді про визнання винуватості обставин, щиро розкаявся та просив затвердити угоду, укладену між ним та прокурором, вказав, що угода підписана без примусу в присутності захисника.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені частиною четвертою статті 474 КПК України. Також обвинувачений в повній мірі розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, а саме: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України та відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник щодо затвердження угоди не заперечував, додатково підтвердив факт розуміння обвинуваченим наслідків і умов укладання угоди.

Від потерпілого до суду надійшла заява, якою він просить підготовче судове засідання та подальші судові засідання проводити без його участі. Аналогічне прохання щодо здійснення судового розгляду без участі потерпілого містить і його письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Ураховуючи вказану заяву потерпілого, думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

За частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд установив, що зазначена угода за змістом відповідає вимогам статті 472 КПК України, зокрема, вона містить беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. До угоди додана письмова згода потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що угода укладена сторонами добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд також установив, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Зі змісту угоди вбачається, що при узгодженні сторонами покарання обвинуваченому було враховано та дотримано норми статей 65-67 КК України, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статей Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, при визначенні меж покарання виходили з положень розділу Х Загальної частини КК України; врахували характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; взяли до уваги особу винного; встановили наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків), та відсутність обтяжуючих покарання обставин; правильно застосували положення статті 70 КК України щодо визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, статті 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, статті 76 КК України щодо необхідності покладення на обвинуваченого обов`язків у зв`язку з його звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, які вчинив ОСОБА_4 , є кримінальними проступками та один тяжкий злочин, беручи до уваги особу винного, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, з огляду на ставлення обвинуваченого до скоєного, який беззаперечно визнав свою винуватість у вчинених правопорушеннях, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків), та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому узгоджене сторонами за угодою про визнання винуватості покарання: за частиною першою статті 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за частиною третьою статті 357 КК України у виді 2 років обмеження волі, за частиною четвертою статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінальних правопорушень та обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим та прокурором.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

З огляду на те, що за умовами угоди передбачається звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту вбачається недоцільним.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 100, 314, 368-370, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 червня 2025 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № 0000825, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2025.

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 357, частиною четвертою статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за частиною першою статті 357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за частиною третьою статті 357 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за частиною четвертою статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

3. На підставі частини першої статті 70 КК Українишляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

4. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 18 червня 2025 року.

5. Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

6. Скасувати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, застосований ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2025 у справі № 357/6086/25.

7. Речові докази і документи у кримінальному провадженні:

документи паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , платіжну картку "Ощадбанку" № НОМЕР_3 , бонусну картку "Нова Лінія" № 74119753, бонусну картку "Ремез Буд" № 295, дві картки (менша і більша) "Фора club", на поверхні більшої наявний № 175049100, картку "COMFY клуб супер покупця" № 169, квитанцію 4002602 від 16.07.2024, оптичний носій інформації синього кольору, на якому наявні написи "Windows 11 64-розрядна версія", що перебуває в картонному пакуванні, квитанцію 4002603 від 16.07.2024, специфікацію з "Ломбард Найкращий" № від 10.03.2025, виписку з медичного закладу ОСОБА_7 , в якій наявні рукописні написи, витяг з наказу військової частини НОМЕР_4 від 08.11.2023 № 319, військовий квиток серії НОМЕР_5 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про народження ОСОБА_7 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_7 ;

речові докази рюкзак чорного кольору без маркування, гаманець чорного кольору без маркування та зарядний пристрій до ноутбука "GA00000HE40-A09-NAK-10892",які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1