УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 , про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 26.10.2017 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України 3 роки іспитового строку, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі, ст. 75 КK України 3 роки, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 08.01.201 до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області стосовно ОСОБА_5 для виконання надійшов вирок Київського районного суду м.Харкова від 26.10.2017. На підставі ст.76 КК України, на засудженого були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживапия, роботи або навчания, не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Засудженій був під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням.

Вказує, що відповідно до ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Кінець іспитового строку засудженого сплинув 26.10.2020. Для звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п.3 ч.1 ст.80 КК України, правові перешкоди відсутні.

Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання з підстав фактичного ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, оскільки станній наразі перебуває у розшуку.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, поважні причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, вироком Київського районного суду м.Харкова від 26.10.2017 ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Н підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки. На підставі ст.76 КК України на засудженого покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.11.2018 вирок Київського районного суду м.Харкова від 26 жовтня 2017 року залишено без змін. 09 липня 2020 року Постановою Верховного Суду ухвала Харківського апеляційного суду від 29.11.2018 року залишена без змін.

08.01.2019 Київський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області отримав та прийняв до виконання вирок Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 стосовно громадянина ОСОБА_5

22.01.2019 органом пробації роз`яснено засудженому покладені на нього судом обов`язки.

27.03.2020 начальник Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області звернувся із поданням до Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області про передачу матеріалів початкового розшуку засудженого для відкриття розшукової справи та здійснення подальшого розшуку. Зазначено, що в період іспитового строку засуджений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України в межах якого 18.12.2019 ОСОБА_5 оголошено у розшук. Місце перебування або знаходження ОСОБА_5 не встановлено та не відоме.

Відповідно до наданої інформації з Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 18.12.2019 року оголошено у розшук.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про звільнення від призначеного покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановляючи вказану ухвалу суд виходив з того, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений у період іспитового строку ухилявся від відбування покарання з випробуванням, що з урахуванням вимог ст. 78 КК України є обов`язковим елементом випробування, тому в даному випадку випробування не може вважатися успішним.

Як вбачається з наданих органом пробації копій матеріалів з особової справи на засудженого ОСОБА_5 , в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000066 від 20.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.01.2023 у кримінальному провадженні №0000066 від 20.02.2020 оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

За обліковий період засуджений 18.12.2019 та з 08.01.2020 по 21.10.2020 не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації. За вказані порушення порядку і умов іспитового строку засудженому не було винесено письмового попередження, а матеріали особової справи не спрямовувались до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 .

У ч. 1 ст. 80 КК України зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі;

3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин;

4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин;

5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Орган пробації вказує на те, що з дня набрання вироку законної сили пройшло більше п`яти років, а тому є підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Частиною 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У ч.4 ст.80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Як встановлено з даних, наявних у матеріалах особової справи на засудженого ОСОБА_5 , останній в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, обвинувальний акт скеровано до суду та наразі ОСОБА_5 оголошений в розшук.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку проте, що з моменту ухвалення вироку Київського районного суду м.Харкова від 26.10.2017 стосовно ОСОБА_5 та набранням ним законної сили сплинув термін більш, ніж п`ять років, однак, стосовно засудженого скеровано до суду обвинувальний акт у вчиненні у 2019 році кримінального правопорушення, наразі ОСОБА_5 перебуває в розшуку, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання органу пробації.

Керуючись ст.ст.537 ч.9, 539 ч.4 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 , про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 02.05.2025.