Провадження № 1-кс/947/7730/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000547 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про накладення арешту, 22.05.2025 року о 05.49 год. до ЧЧ ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 про виявлення на проїзній частині АДРЕСА_1 , слідів біологічної речовини, фрагментів схожих на кістки нижньої кінцівки людини, сліди волочіння.

При виїзді на місце ДТП та проведення ОРЗ було встановлено, що 22.05.2025 року приблизно о 00:05 год., водій ОСОБА_6 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «FORD ESСORT», р/н НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Шевченка в с. Пасицели Балтської МТГ Подільського району Одеської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який знаходився на проїзній частині у місці, де дорожній рух не регулюється та відсутні пішохідні переходи, внаслідок наїзду потрапив під днище вказаного транспортного засобу. Після наїзду на пішохода, водій ОСОБА_6 у місці ДТП не зупинився, продовжив рух до свого місця проживання, до будинку АДРЕСА_1 , під час руху, відчув, що між проїзною частиною і днищем автомобіля знаходиться перешкода, зупинився, виявив під днищем тіло пішохода, який загинув від отриманих травм, погрузив тіло останнього в багажне відділення свого автомобіля і перевіз до вказаного вище місця проживання.

Відомості за даним фактом були внесені 22.05.2025 року о 10:09 год. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1КК України.

23.05.2025 року ОСОБА_6 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Під час проведення затримання ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: Одеська обл., Подільський р-н., с. Пасицели, вул. Тараса Шевченко, 1, у останнього було виявлено та вилучено: футболку (теніску) чорного кольору з сірим ворітником, яку запаковано до прозорого сейф пакету НПУ № SUD 3053747; кепку чорного кольору, яку запаковано до прозорого сейф пакету НПУ № SUD3053748; взуття: пару кросівок темно-зеленого кольору з сірою підошвою, які запаковано до прозорого сейф пакету НПУ № SUD 3053749; штани спортивні темно зеленого кольору, які запаковані до сейф пакету НПУ № SUD 3053750, труси синього кольору з надписами білого кольору, які запаковані до сейф пакету НПУ № SUD 3053751.

З метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вказане вилучене майно.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла до суду заява, в якій він вказав, що подане клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000547 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані в обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів якими є вилучені речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та необхідні органу досудового розслідування для проведення із ними слідчих дій та експертиз в рамках кримінального провадження.

При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна критеріям речових доказів, зацікавлені особи, в порядку ст. 174 КПК України, мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження для проведення слідчих дій та експертиз, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000547 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було вилучено 23.05.2025 року під час проведення затримання ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-футболку (теніску) чорного кольору з сірим ворітником;

-кепку чорного кольору;

-взуття: пару кросівок темно-зеленого кольору з сірою підошвою;

-штани спортивні темно зеленого кольору;

-труси синього кольору з надписами білого кольору.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1