Справа № 308/7448/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000372 від 16.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором звернувся звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000372 від 16.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

В рамках даного клопотання просить накласти арешт на нерухоме майно із забороною відчуження та розпорядження такого майна, яке перебуває на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: об`єкт житлової нерухомості житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 155.7 кв.м, житловою площею 66.8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100 та земельна ділянка з кадастровим номером 520010483, які належать ОСОБА_5 на праві приватної власності, з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000372, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 травня 2024 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

В клопотанні слідчий посилається на те, що між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 укладено ряд попередніх договорів купівлі-продажу майнових прав (паю) на нерухоме майно. Згідно із вказаними договорами сторони зобов`язалися в визначений строк укласти договір купівлі-продажу майнових прав, а саме паю у пайовому фонді обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив НІКОС» (далі ЖБК «НІКОС») на умовах і в порядку, встановленими цими договорами.

У подальшому ОСОБА_7 на забезпечення виконання зобов`язання за попередніми договорами сплатила ОСОБА_6 забезпечувальні платежі.

Надалі ОСОБА_6 виготовлено проєкти додаткових угод до попередніх договорів купівлі-продажу майнових прав (паю) на нерухоме майно, відповідно до яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили розірвати за взаємною згодою попередні договори купівлі-продажу майнових прав (паю) на нерухоме майно. При цьому ОСОБА_7 не заперечувала щодо укладення ОСОБА_6 попередніх договорів купівлі-продажу майнових прав (паю) на нерухоме майно щодо вищезазначеного предмета договору з іншими особами. За домовленістю ОСОБА_6 повертає ОСОБА_7 суму забезпечувальних платежів, після чого ОСОБА_6 передав ОСОБА_8 проєкт додаткових угод для подальшого підписання ОСОБА_7 .

Як вказує слідчий, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи свої дії, маючи на меті заволодіння майном, яке належить ОСОБА_7 , а саме грошовими коштами, не перебуваючи у трудових відносинах з ЖБК «НІКОС» та не маючи відповідних повноважень на представництво інтересів від імені ОСОБА_7 , підробив додаткові угоди до попередніх договорів купівлі-продажу майнових прав (паю) на нерухоме майно, а саме самостійно підписав від імені ОСОБА_7 додаткові угоди, внісши завідомо неправдиві відомості в частині уповноваження останнього на укладення зазначених угод та отримання матеріальних цінностей визначених договорами.

Слідчий вказує, що за таких обставин спільними умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 14 018 011 грн.

Окрім цього, слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування з`ясовано, що ОСОБА_8 , всупереч положенням Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , у період часу з 27.01.2022 по 20.01.2023 у невстановленому досудовим розслідуванням точному місці, але в межах Ужгородського р-ну та м. Ужгорода, на виконання заздалегідь обумовленого плану, набув майно, а саме грошові кошти у розмірі 14 018 011 грн, за обставин, вказаних вище, завдяки вчинення шахрайських дій шляхом підроблення та використання підроблених документів, тобто щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.

Так, реалізуючи кримінально-протиправний умисел на легалізацію майна, одержаного злочинним шляхом, 07.10.2022 ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Ужгороді, вул. Собранецька, буд. 42, вступив у «Житлово-будівельний кооператив «Грот-Ужгород» з метою набуття майнових прав (паю) на нерухоме майно, після чого, виконавши взяті на себе зобов`язання перед кооперативом, 28.10.2022 отримав від кооперативу вищевказаний об`єкт нерухомого майна, а саме: житловий будинок загальною площею 155,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснив реєстрацію права власності.

У подальшому 13.05.2024 з метою приховування, маскування походження такого майна, володіння ним, джерела його походження ОСОБА_8 , який знав, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, передав у власність безплатно своїй дружині ОСОБА_5 вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, під кадастровим номером :52:001:0483, згідно з договором дарування житлового будинку та земельної ділянки, посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_10 № 2301, посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_10 № 2301, тобто вчинив правочин з майном, знаючи, що таке майно отримано злочинним шляхом на підставі підроблених документів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджено, що органом досудового розслідування Відділом поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.05.2024 року за №0000372 за зверненням ОСОБА_7 за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим,третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності.

До клопотання додано повідомлення про зміну раніше повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, заяву про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України, протоколи допиту потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_5 , а також докази здійснення ОСОБА_8 дарування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій він розташований з кадастровим номером :52:001:0483 ОСОБА_5 . Проте слідчий суддя дійшов висновку, що до клопотання не додано достатніх доказів на підтвердження обставин незаконного заволодіння ОСОБА_8 грошовими коштами, про які йдеться в клопотанні, а також, що вказаний об`єкт нерухомого майна був придбаний за такі грошові кошти, а відтак слідчим не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За наведених обставин у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000372 від 16.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, про накладення арешту на майно відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1