УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000482 від 02.03.2023,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2023 в рамках кримінального провадження №0000482 від 02.03.2023, а саме на автомобіль «BMW», державний номер НОМЕР_1 , в частині скасування заборони користування майном.

Відповідно до змісту клопотання відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки всі необхідні дослідження, пов`язані з транспортним засобом, у кримінальному провадженні проведені, а тому подальше утримання такого майна органом досудового розслідування порушуватиме права власника (володільця) майна.

В судове засідання заявник не прибув.

Прокурор в судове засідання також не прибув, при цьому звернувся із заявою про розгляд даного клопотання за його відсутності, заперечував з приводу задоволення вимог клопотання.

Проаналізувавши матеріали клопотання, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Шевченківським УП ГУНП у м. Києві, за процесуального керівництва Шевченківською окружної прокуратурою м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000482 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до змісту клопотання ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2023 в рамках згаданого кримінального провадження накладено арешт на автомобіль марки «BMW», державний номер НОМЕР_1 .

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Водночас, як встановлено в судовому засіданні, арешт на вказане майно було накладено з метою забезпечення речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, зокрема предмету досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що такий арешт цілком прийнятним та необхідним, в тому числі і на поточний момент.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що матеріали клопотання не містять належного документального підтвердження, що арешт накладено необґрунтовано або відпала потреба в арешті майна, про що в першу чергу має свідчити істотне зменшення або повна відсутність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а відтак слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2023 в рамках кримінального провадження №0000482 від 02.03.2023, а саме на автомобіль «BMW», державний номер НОМЕР_1 , в частині скасування заборони користування майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1