Справа № 715/1562/25
Провадження № 1-кс/715/130/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2025 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001831 клопотання слідчого відділення № 3 (с-ще. Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенант поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з керівником Глибоцького відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення № 3 (с-ще. Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене керівником Глибоцького відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою із іншими невстановленими особами, діючи умисно, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, у період часу з 24 травня 2025 року по 25 травня 2025 року невстановлена особа підшукала двох чоловіків призовного віку з числа громадян України, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , обумовивши із ними порядок незаконного переправлення через державний кордон України, та оплату за вказані незаконні послуги, яка становила 7000 Євро з кожного, які вони повинні були передати вже після незаконного перетину Державного кордону України із Румунією.

Виконуючи вказівки невстановленої особи, 25 травня 2025 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 самостійно прибули до залізничного вокзалу за адресою вул. Маловокзальна, 11 А, м. Чернівці.

25 травня 2025 року за вказівкою невстановленої особи, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поселились в готелі у межах населеного пункту с. Опришени по вул. Сучавсько-Чернівецька, Чернівецького району, Чернівецької області, де очікували подальших вказівок щодо незаконного перетину державного кордону України.

Цього ж дня, близько 19 год., за вказівкою невстановленої особи, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зустрілись із ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , неподалік готельного комплексу, в якому вони мешкали, де останній усвідомлюючи, що оплата його незаконних послуг має відбутися після незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , провів інструктаж щодо їх подальших дій, під час якого продемонстрував їм на своєму мобільному телефоні фотографії майбутнього місця незаконного перетину державного кордону України із Румунією.

В подальшому, того ж дня близько 20 год., ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сісти у транспортний засіб марки «Opel Combo», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням невстановленої на даний час особи, після чого автомобіль почав рух із с. Опришени у напрямку до місця незаконного перетину державного кордону України.

По дорозі ОСОБА_4 , продовжуючи рух у вказаному автомобілі, повторно провів інструктаж щодо безперешкодного обходу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 контрольованого пропускного пункту в межах населеного пункту с. Черепківці Чернівецького району, після чого останні в супроводі ОСОБА_4 пішки через підвісний міст, що в межах населеного пункту с. Кам`янка Чернівецького району обійшли контрольований пропускний пункт, знову у визначеному останнім місці сіли у транспортний засіб марки Opel Combo державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням невстановленої на даний час особи, і продовжили рух у напрямку с. Багринівка Чернівецького району.

Прибувши у с. Багринівка Чернівецького району, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_4 вийшли із вказаного автомобіля і у його супроводі почали рух почали рух у напрямку місця незаконного перетину державного кордону України, під час чого ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 металеві кусачки для подолання решітки розмежування лінії державного кордону України, після чого вказавши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 напрямок подальшого руху, повернувся до місця зупинки автомобіля. .

Близько 23 год. 10 хв. 25 травня 2025 року в напрямку 827 прикордонного знаку на відстані 300 м від державного кордону України з Румунією ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було затримано прикордонним нарядом НОМЕР_2 прикордонного загону.

Вказує на те, що 28.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинено щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

При цьому слідчий посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. При цьому захисник вказував на необґрунтованість підозри та недоведеність прокурором наявності ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та те, що підозрюваний має постійне місце проживання, є студентом денної форми навчання, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідвши клопотання з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що 28.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням ДПС про виявлення кримінального правопорушення, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання з участю, іншими доказами кримінального провадження у сукупності.

Вирішуючи питання щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, слідчий суддя виходить із наступного.

На думку суду наявність такого ризику, як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється не доведено в ході розгляду клопотання. При цьому тяжкість покарання за вчинений злочин не може бути підставою для підтвердження такого ризику.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях цього органу у справах Летельє проти Франції і Томазі проти Франції, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, релевантних обставин, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Крім того, на думку слідчого судді, не доведено і ризик можливості вчинення нового злочину, чи продовження кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , зокрема, підозрюваний є особою молодого віку, радніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, проживає з батьками, позитивно характеризується за місцем проживання, є студентом денної форми навчання Чернівецького фахового коледжу, 30.06.2025 року термін закінчення навчання, на даний час проходить виробничу практику, на червень 2025 року заплановано її захист.

Разом з тим, на думку суду існує ризик щодо можливості впливу на свідків, оскільки вони відомі підозрюваному, він має з ними контакти.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що таких доказів суду не було надано ні в клопотанні, ні в судовому засіданні, а вказівка в клопотанні про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить в повній мірі виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та не дасть змогу запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а також не дасть можливості досягти завдань передбачених ст. 2 КПК України, на думку слідчого судді є передчасним.

Ні обґрунтованість підозри, ні наявність ризиків, ні будь-які характеризуючи обставини особи підозрюваного не є доказами того, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити встановлений і підтверджений в суді ризик, оскільки всі зазначені в ст.176 КПК України запобіжні заходи мають мету забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам визначеним в ч.1 ст.177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_4 вчинивши інкриміноване йому кримінальне правопорушення, не переховувався від органів досудового розслідування, має міцні соціальні зв`язки, є студентом, особою молодого віку.

Згідно вимог ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї ж статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід, як застава, на даному етапі досудового розслідування, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленого в суді ризику.

При цьому слідчий суддя враховує, що обґрунтування клопотання прокурора стосується необхідності забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому слідчий суддя враховуючи відповідні вимоги ч.5 ст.194 КПК України вважає, що на підозрюваного слід покласти певні обов`язки, що дасть змогу підозрюваному навчатися, зокрема, закінчити навчальний заклад та продовжити навчання у вищому навчальному закладі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище викладені обставини справи, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що визначення розміру застави в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.183 КПК України є достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому, вважаю, що відповідним та ефективним розміром застави для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного за даних конкретних обставин буде застава в сумі 120 000 гривень.

Згідно ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 192-194, 196-199, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає в с. Старий Вовчинець Чернівецького району Чернівецької області запобіжний захід у виді застави в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області.

Покласти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Чернівецького району Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків визначити до 26 липня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: