Справа № 359/7018/25
№1-кс/359/1245/2025
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши у приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області з повною технічною фіксацією скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 05.06.2025 за ст.384 КК України -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2025 в системі «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана скарга, за змістом якої заявник просить:

- визнати бездіяльність посадових осіб Бориспільського районного управління поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення від 5 червня 2025 року поданого ОСОБА_3 до Бориспільського районного управління поліції в порядку ст. 214 КПК України;

- зобов`язати посадових осіб Бориспільського районного управління поліції відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні дані за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яке подане адвокатом ОСОБА_3 до Бориспільського районного управління поліції 5 червня 2025 року, яке внесене до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 18884 від 05.06.2025 року, та розпочати досудове розслідування.

Скарга обґрунтована тим, що 5 червня 2025 року адвокатом ОСОБА_3 на підставі ст.60 КПК України, в порядку ст. 214 КПК України до Бориспільського районного управління поліції, було подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 18884 від 05.06.2025 року, а саме: про те, що 26.05.2025 року під час розгляду справи № 359/4487/25 в Бориспільському міськрайонному суді Київської області в якості свідка було допитано громадянку ОСОБА_4 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , яка надала неправдиві показання про обставини побиття ОСОБА_5 .. Однак, крім показів ОСОБА_4 жодних інших доказів того, що гр. ОСОБА_6 вчинив стосовно своєї колишньої дружини гр. ОСОБА_5 домашнє насильство фізичного характеру, наносив їй удари, не має.

Свідок ОСОБА_4 під розписку в порядку ст.ст. 66, 67 КПК України, булла попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання слідчому, прокурору, слідчому судді чи суду або за відмову від давання показань слідчому, прокурору, слідчому судді чи суду.

Посилаючись на положення ст.214 КПК країни, вказує, що станом на день звернення зі скаргою вищевказане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесено, кримінальне провадження не відкрито, досудове розслідування не розпочато.

Під час розгляду скарги слідчим суддею заявник скаргу підтримав.

На розгляд скарги представник Бориспільського РУП ГУ НП України в Київській області також не з`явився, клопотань не надійшло.

Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Таким чином, неявка представника Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області не перешкоджає розгляду поданої скарги.

Дослідивши подану скаргу, слідчий суддя дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Відповідно до вимог ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що 05.06.2025 адвокат ОСОБА_3 подав до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст.214 КПК України), відповідно до якої провив відкрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За змістом якої зазначив, що під час розгляду справи №359/4487/25 в Бориспільському міськрайонному суді Київської області в якості свідка громадянку ОСОБА_4 , показання якої спростовуються відеодоказами, долученими до матеріалів справи та частково самою ОСОБА_4 , яка не могла пояснити суду яким чином ОСОБА_6 наносив удари гр. ОСОБА_5 , а також зазначив, що свідок дала завідоме неправдиве показання

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

За змістом ч. 4 цієї статті слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

В цьому зв`язку слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.216 КПК України слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин....».

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Так, ст.384 КК України визначає кримінальну відповідальність за введення в оману суму або іншого уповноваженого органу, а саме: згідно із ч.1 цієї статті завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках, - караються виправними роботами на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Разом із з цим в силу вимог ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

В цьому зв`язку слід зазначити щодо відмінності понять «показання» і «пояснення», які містяться у Кримінальному процесуальному кодексі України.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 95 КПК «показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до ч.8 цієї статті сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 66 КПК України свідок зобов`язаний давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 67 КПК за завідомо неправдиві показання слідчому, прокурору, слідчому судді чи суду або за відмову від давання показань слідчому, прокурору, слідчому судді чи суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, свідок несе кримінальну відповідальність.

Кодекс України про адміністративні правопорушення України не передбачає можливості допиту свідка у справі про адміністративне правопорушення та попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, оскільки свідок надає пояснення, а не показання.

Крім того, відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень та підтверджується даними АСДС Бориспільського міськрайонного суду Київської області згадана заявником справа про адміністративне правопорушення №359/4487/25 щодо притягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП направлено до Київського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2025 року у вказаній справі (суддя ОСОБА_7 ), якою ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Вказаною постановою надано оцінку поясненням свідка ОСОБА_4 та усім іншим наявним доказам, у тому числі наданим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відеозаписам з мобільних телефонів.

За змістом вказаної постанови не встановлено факту введення свідком суду в оману.

В силу вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 29 жовтня 2024 року по справі №607/9210/22 вказав, зокрема на наступне: враховуючи те, що у кримінальному провадженні, в рамках якого обвинувачений допитувався як свідок, місцевий суд його показанням не надав належної оцінки, то за відсутності судового рішення, у якому дана оцінка доказу показанням свідка, обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК (введення в оману суду або іншого уповноваженого органу), суперечить вимогам кримінального процесуального закону України, оскільки оцінка доказу щодо його допустимості чи недопустимості надається судом під час судового розгляду.

Такі висновки Верховного Суду є доречними щодо порядку оцінки пояснень свідка, наданих у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, подане до Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області адвокатом ОСОБА_3 повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, суперечить вищенаведеним вимогам ст.ст. 2, 11 КК України та ст.ст.2, 214 КПК України та не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудового розслідування, оскільки зазначена у повідомленні особа свідок ОСОБА_4 не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України та не може нести кримінальну відповідальність за надання пояснень у справі про адміністративне правопорушення, оцінка яким надається в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, в ході якого не встановлено факти неправдивості таких пояснень.

Отже, підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2, 214, 303, 304, 306-307, 309,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 05.06.2025 за ст.384 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлений та проголошений 19.06.2025 о 08.50 год.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_8