ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1500/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1974/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

02 вересня 2025 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Харкова від 08 липня 2025 року стосовно ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

Вироком Індустріального районного суду м. Харкова від 08 липня 2025 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України, та призначено їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі із позбавленням права займати посади в органах державної влади строком на 2 (два) роки, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один рік), якщо вона протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім цього, вирішено питання про судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні.

На зазначене рішення представником особи, яка не є учасником кримінального провадження, ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 подана апеляційна скарга.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4 просить змінити вирок Індустріального районного суду м. Харкова від 08 липня 2025 року, яким ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, виключивши з його мотивувальної частини формулювання, які у своїй сукупності стверджують або натякають на участь ОСОБА_3 у злочині, у тому числі в тексті наведених у вироку показань обвинуваченої.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 2 вказаної норми процесуального закону гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з вимогами статей 398, 399 КПК питання про те, чи подана апеляційна скарга на вирок чи ухвалу суду першої інстанції особою, яка має права її подавати, розглядається і вирішується суддею-доповідачем суду апеляційної інстанції до прийняття рішення про відкриття апеляційного провадження. Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Коло осіб, які мають право подати апеляційну скаргу, визначено ст. 393 КПК. Пунктом 10 цієї норми передбачено, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 3 березня 2016 року (справа № 5-347кс15), конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження; і при цьому відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК.

Враховуючи викладене, право на оскарження вироку щодо ОСОБА_5 у ОСОБА_3 та у його захисника може виникнути тільки у випадку, якщо вирок стосується їх прав, свобод та інтересів.

Як зазначалося вище, вироком Індустріального районного суду м. Харкова

від 08 липня 2025 року встановлено вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК Украни

Захисник ОСОБА_4 , оскаржуючи зазначений вирок суду першої інстанції в інтересах ОСОБА_3 в апеляційному порядку, стверджував, що у вироці зазначається, що засновниками ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» станом на 2022 рік являлися ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а обвинувачена вчинила злочин у змові з одним із засновників ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ», який організував вказаний злочин та керував його вчиненням.

При цьому в оскаржуваному вироку прямо вказано, що допитана в судовому засіданні обвинувачена пояснила суду, що вчиняла злочин за вказівкою засновника товариства ОСОБА_3 та звітувала перед ним про перерахування коштів.

Захисник ОСОБА_4 вважав, що дані формулювання у вироку прямо ідентифікують ОСОБА_3 як співучасника (організатор) злочину.

Разом з цим, з огляду на формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, воно стосується виключно обвинувачення ОСОБА_5 . Пояснення, надані обвинуваченою під час судового розгляду щодо ОСОБА_3 не є юридично встановленим фактом.

Дослідження та оцінку правомірності дій ОСОБА_3 суд не здійснював, тим більше не вирішував наперед питання про його права, свободи чи інтереси, і не встановлював преюдиційних фактів щодо нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у встановленому законом порядку.

У національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основних конституційних принципів судочинства відображено в ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК. Згідно із цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Чинний КПК не звільняє сторону обвинувачення від доказування відповідних обставин у кримінальному провадженні щодо однієї особи в разі наявності судового рішення стосовно іншої особи. Зазначене кореспондується із ст. 90 КПК України, відповідно до якої, для суду преюдиціальне значення мають докази, який вирішує питання про їх допустимість.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23 лютого 2016 року у справі «Навальний і Офіцеров проти Росії» (Navalnyy and Ofitserov v Russia, заяви № 46632/13 і № 28671/14) підкреслив, що обставини, встановлені у провадженні, в якому не беруть участь інші обвинувачені, не повинні мати преюдиціальне значення для їх справ. Статус доказів, використаних в одній справі, повинен залишатися суто відносним, а їх сила обмежуватися даними конкретного провадження.

Беручи до уваги наведене, вважаю, що твердження представника ОСОБА_3 про те, що оскаржуваний вирок впливає на репутацію та потенційне кримінальне переслідування, є безпідставними, а тому приходжу до висновку, що права на оскарження вироку щодо ОСОБА_5 у ОСОБА_3 та у його захисника не виникло.

На підставі викладеного та керуючись п 2 ч. 3 ст. 399 КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Харкова від 08 липня 2025 року стосовно ОСОБА_5 повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_8