Справа № 521/2538/25
Номер провадження:1-кс/521/2119/25
УХВАЛА

03 червня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0000256 від 15.02.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоноармійське Болградський район Одеська область, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, у період часу з 22 години 00 хвилин 14 лютого 2025 року по 04 годину 30 хвилин 15 лютого 2025 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебував біля будинку №61 по вулиці Євгенія Танцюри у Хаджибейському районі міста Одеси, де побачив припарковані автомобілі біля зупинки громадського транспорту «Іцхака Рабіна», в які він намагався проникнути з метою подальшого незаконного заволодіння, проте через обставини, що не залежать від його волі зробити це не зміг. Після чого, ОСОБА_4 побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2115», червоного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер шасі: НОМЕР_2 , який перебуває в законному користуванні потерпілого ОСОБА_7 власника, який не передавав право володіння, користування, розпорядження транспортного засобу третім особам, у тому числі ОСОБА_4 . У цей час в ОСОБА_4 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вище вказаним транспортним засобом.

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Євгенія Танцюри, біля буд. №61, реалізуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2115», червоного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер шасі: НОМЕР_2 , із метою особистого збагачення, шляхом незаконного заволодіння зазначеним транспортним засобом, який належить іншій особі, переслідуючи корисливий мотив, із метою подальшого використання у власних цілях, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, протиправно, підійшов до зазначеного вище автомобілю марки «ВАЗ», вартістю 50 000 гривень, та переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття водійських дверей, проник в салон транспортного засобу. У подальшому, пошкодивши панель під рульовим колесом за допомогою двох викруток з`єднав дроти запалювання та запустив двигун.

Після цього, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2115», червоного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер шасі: НОМЕР_2 , направився до площі Куликове поле у м. Одеса, де припаркував автомобіль біля наметів із гуманітарною допомогою, таким чином, протиправно вилучив зазначений автомобіль всупереч волі потерпілого з місця стоянки, заволодів ним та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, до моменту затримання співробітниками поліції, чим спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 50 000 гривень.

Таким чином. ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом.

16.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13.05.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, строком до 04.06.2025.

Постановою керівника Малиновської окружної прокуратури від 02.06.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000256 від 15.02.2025 продовжено до 04.07.2025.

За переконанням слідчого, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.02.2025, протоколом огляду місця події від 15.02.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.02.2025, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 15.02.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.02.2025, протоколом обшуку від 15.02.2025, протоколом допиту підозрюваного від 15.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.02.2025, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що є об`єктивні причини вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу останній матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та продовжити застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого з огляду на недоведеність вказаних стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які, на його думку, є необґрунтованими, вказав, що його підзахисний раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, тому просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, а також вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст. 199 , що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, у своєму клопотанні слідчий зазначає, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, при встановленні наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує тяжкість покарання за інкримінований ОСОБА_4 в провину злочин, який є нетяжким, покарання за який передбачено у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При оцінці даного ризику, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Крім того, 24.03.2025 підозрюваний ОСОБА_4 був оголошений в розшук та ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2025 надати дозвіл на його затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання спробі незаконно впливати на свідків та потерпілого цьому ж провадженні), вказує те, що підозрюваний обізнаний про те, хто саме є свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, та останні ще не допитувалися у суді, покази вищевказаних осіб мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, тому підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на вищезазначених осіб із метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється), вказує той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, не має законного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових корисливих злочинів, із метою отримання коштів для забезпечення власного проживання.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного, відсутність судимостей.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання його під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви») .

Слідчий суддя вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання підозрюваного під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, досудове розслідування не завершено.

Разом із цим, слідчий суддя керується положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України, згідно з якими при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави має бути визначений у розмірі, який перевищує розмір застави, встановлений у п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, та він повинен складати суму у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_4 із дня продовження запобіжного заходу може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому або прокурору.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не відлучатись за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрювану, що наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 32 дні, тобто в межах строку досудового розслідування. Ухвала слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 04.07.2025

Ухвала слідчого судді щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_12