У Х В А Л А

Справа № 183/6693/24

№ 1-кс/183/1658/25

16 вересня 2025 року м.Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000172 від 04.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У клопотанні, яке надійшло на розгляд слідчому судді в рамках досудового розслідування кримінального провадження слідчий росить накласти арешт на майно, а саме:

- квартиру, загальною площею 32.8 кв. м, житлова площа 25.5 кв.м. Опис: кімната № 3-1 пл.1,6 кв.м., кімната № 3 - 1 пл. 5,7 кв. м, кімната № 3-2 пл.12.2 кв.м, кімната 3-3 пл. 13,3 кв.м. Розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 51. Вид спільної власності: спільна сумісна, розмір частки 1. Власники ОСОБА_5 реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 11.08.2004 Старобільським РВ УМВС України в Луганській області та ОСОБА_6 ;

- квартиру, загальною площею 36 кв.м. Розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51. Розмір частки 1. Власник ОСОБА_5 , реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 11.08.2004 Старобільським РВ УМВС України в Луганській області;

- квартиру загальною площею 70.3, житлова площа 49.6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51. Вид спільної власності: спільна часткова власність, розмір частки 1/5. Власник ОСОБА_5 , реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 11.08.2004 Старобільським РВ УМВС України в Луганській області.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням у вищезазначеному кримінальному провадженні встановлено, що у період часу з почату червня 2022 року по 25 червня 2022 року (більш точний час органами досудового розслідування невстановлений), ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Старобільськ, Старобільського району, Луганської області, тобто на території, тимчасово окупованій збройними силами Російської Федерації, будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу України молодшим інспектором 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Старобільський слідчий ізолятор» в спеціальному званні прапорщик внутрішньої служби, діючи умисно та добровільно, зустрівся з представниками так званої «Луганської народної республіки», що є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації, які запропонували йому перейти на сторону окупанта, тобто на бік ворога України у воєнний час.

Під час вказаного спілкування ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно надав згоду вказаним представникам Російської Федерації на вступ до структурного підрозділу «Луганської народної республіки» окупаційної адміністрації Російської Федерації, а саме до так званого мовою оригіналу «Старобельского следственного изолятора Учреждения исполнения наказаний министерства внутренних дел луганской народной республики», тобто перейти на бік ворога, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту та в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Після чого, ОСОБА_5 приблизно 25.06.2022 розпочав свою «службу» у вказаному незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації Російської Федерації так званому мовою оригіналу «Старобельском следственном изоляторе УИН МВД ЛНР», розташованому за адресою: м. Старобільськ, вул. Монастирська, 65, завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні державної зради, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Санкція цієї статті передбачає покарання з конфіскацією майна. Тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на квартири, які належать підозрюваному.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. На підставі положень ч.2 ст.172 КПК України питання про арешт майна вирішується без повідомлення підозрюваного.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, з урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 172 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000172 від 04.05.2023 здійснюється Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, відтак розгляд клопотання віднесено до юрисдикції слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування здійснено з дотриманням порядку, передбаченого ч.8 ст.135 КПК України.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за підозрюваним ОСОБА_5 на праві приватної власності зареєстровано право власності на таке майно:

- квартира, загальною площею 32.8 кв. м, житлова площа 25.5 кв.м. Опис: кімната № 3-1 пл.1,6 кв.м., кімната № 3 - 1 пл. 5,7 кв. м, кімната № 3-2 пл.12.2 кв.м, кімната 3-3 пл. 13,3 кв.м. Розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вид власності спільна сумісна; власники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- квартира, загальною площею 36 кв.м. Розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартира загальною площею 70.3, житлова площа 49.6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51. Вид спільної власності: спільна часткова власність, розмір частки 1/5.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України, за якою повідомлено про підозру ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що як наголосив Верховний Суд у постанові № 752/7440/18 від 04 жовтня 2022 року, спори щодо виділення частки майна із спільної сумісної власності вирішуються у інший спосіб, при цьому в межах кримінального провадження є неприпустимим вирішення спору про право власності на майно шляхом поділу його з виділенням часток. Відповідно до частини 12 статті 100 КПК спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства. Підставою для виділення частки майна в праві спільної сумісної власності має бути вимога співвласника такого майна або державного чи приватного виконавця.

Відтак, накладення арешту на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, адже у межах кримінального провадження відсутні законодавчі можливості виокремлення частки, яка належить співвласникам.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, вищезазначені квартири належать підозрюваному на праві власності, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження, на майно, що належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1 , а саме:

- квартиру, загальною площею 32.8 кв. м, житлова площа 25.5 кв.м. Опис: кімната № 3-1 пл.1,6 кв.м., кімната № 3 - 1 пл. 5,7 кв. м, кімната № 3-2 пл.12.2 кв.м, кімната 3-3 пл. 13,3 кв.м. Розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вид власності спільна сумісна; власники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- квартиру, загальною площею 36 кв.м. Розташована за адресою: АДРЕСА_4 ., квартира 7. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51;

- 1/5 частину квартири загальною площею 70.3, житлова площа 49.6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51.

Згідно положень статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення та виконується негайно.

Слідчий суддя ОСОБА_1