Справа № 156/893/25
Провадження № 1-кп/156/103/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (за правилами спрощеного провадження),

в кримінальному провадженні (№ за ЄРДР 0000154 від 17.07.2025) за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Древині Іваничівського району Волинської області, є громадянином України, українцем за національністю, здобув середню освіту, не є працевлаштованим, раніше притягався до кримінальної відповідальності, має судимість (вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 02.06.2025 у справі № 156/631/25 засуджений за скоєння кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 125 КК України, із призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.), зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

невідкладно вивчивши зміст обвинувального акта та додані до нього матеріали, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке.

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

1.2. Обвинувачений 15.07.2025 близько 22 год 00 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у кімнаті житлового будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, заподіяв кілька ударів долонями та кулаками обох рук в область голови ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпіла впала на підлогу, а ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, завдав ще кілька ударів руками та ногами в область тулуба, рук та спини потерпілої, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій лобній ділянці у границі росту волосся (один), на ділянці нижньої повіки правого ока та виличній ділянці (один), на нижній губі справа (одни), на нижній губі зліва (один), на лівому плечі (три), на правому плечі (один), на задній поверхні грудної клітки зліва (два), на задній поверхні грудної клітки справа (один), котрі належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

1.3. Це діяння ОСОБА_3 містить ознаки кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

2. Процедура; позиції учасників кримінального провадження

2.1.Викладені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

2.2.Відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що в разі надання згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

2.3. Обвинувачений ОСОБА_3 25.07.2025 подав заяву щодо визнання своєї винуватості, про свою згоду з установленими досудовим розслідуванням обставинами, про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та про свою добровільну, усвідомлену згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні. Згадана заява ОСОБА_3 складена у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , після отримання відповідних консультацій та роз`яснень за процедурою вторинної безоплатної правової допомоги.

2.4. Потерпіла ОСОБА_4 у заяві від 25.07.2025 висловила свою згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без судового розгляду.

2.5. Прокурор у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000154 від 17.07.2025 ОСОБА_6 направив до суду обвинувальний акт для розгляду в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (лист від 25.07.2025 № 50/1-1587 вих.-25).

2.6. Ураховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, за відсутності учасників кримінального провадження.

3. Підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження

3.1.Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, дійшов висновку, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

3.2. Наведене в обвинувальному акті підтверджується: повідомленням зі служби «102», зареєстрованим у Журналі єдиного обліку територіального органу Національної поліції 16.07.2025 за № 11488, про те, що 16.07.2025 о 22:04 до заявниці прийшла її подруга ОСОБА_4 та повідомила що її побив ОСОБА_3 ; протоколом прийняття співробітником поліції від ОСОБА_4 заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 16.07.2025; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_4 від 16.07.2025; протоколом допиту потерпілої від 17.07.2025; протоколом проведення слідчого ексерименту від 24.07.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 22.07.2025; письмовими поясненнями обвинуваченого ОСОБА_3 від 24.07.2025; протоколом огляду предмету від 23.07.2025 (оптичного диску типу «DVD-R» з копіями відеозаписів з бодікамер наряду поліції «Проєкт -11», співробітники якого прибули на виклик про подію); висновком судово-медичної експертизи від 23.07.2025 щодо ступеню тяжкості та механізму утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_4 .

4. Призначення покарання

4.1. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації, наведеної у ст. 12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та обставини, котра обтяжує покарання.

4.2. ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, має судимість (вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 02.06.2025 у справі № 156/631/25 обвинувачений був засуджений за скоєння кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 125 КК України, із призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., сума штрафу дотепер не була сплачена), не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра за місцем проживання, не є працевлаштованим.

4.3. Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого. Обставиною, яка обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, стороною обвинувачення в обвинувальному акті вказано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Інших обставин, які обтяжують покарання, прокурором в обвинувальному акті не наведено.

4.4. У постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 679/783/17 (провадження № 51-8609км18) висловлена правова позиція, згідно з якою: «Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме. За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого…». Визнання судом обставини, яка не була зазначена прокурором в обвинувальному акті, такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України.

4.5. Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

4.6. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Покарання повинно бути призначено необхідне та достатнє для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

4.7. Санкція ч.1 ст. 125 КК України передбачає можливість застосування до винної особи покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

4.8. Попереднім вироком суду від 02.06.2025 у справі № 156/631/25 ОСОБА_3 вже було засуджено за заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , засудженому призначено покарання у виді штрафу. Однак варто зауважити, що таке покарання не спонукало обвинуваченого у подальшому утриматись від протиправних насильницьких дій щодо ОСОБА_4 , не спричинило для засудженого виховного впливу, 15.07.2025 ОСОБА_3 повторно завдав умисних тілесних ушкоджень потерпілій.

4.9. Згідно зі ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт до ОСОБА_3 неможливо застосувати, оскільки обвинувачений не є працевлаштованим, водночас він є фізично здоровою та працездатною особою середнього віку.

4.10. З огляду на це, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за вчинення правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 125 КК України, у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

4.11. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

4.12. Згідно з ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

4.13. ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення після постановлення судом попереднього вироку щодо нього (після 02.06.2025), призначене у попередньому вироку суду покарання у виді штрафу на теперішній час залишається невиконаним повністю.

4.14. Отже, за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст. 71 КК України необхідно вважати ОСОБА_3 засудженим до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, при цьому покарання у виді штрафу відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України виконується самостійно.

5. Інші рішення щодо питань, які підлягають розв`язанню судом при ухваленні вироку

5.1. До обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального правопорушення запобіжний захід не був застосований.

5.2. Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

5.3. Відповідне клопотання від прокурора щодо обрання запобіжного заходу для ОСОБА_3 до суду не надходило, інформації, яка б підтверджувала невиконання (або неналежне виконання) ОСОБА_3 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, в матеріалах справи немає, а відтак, підстав для застосування такого заходу суд не вбачає.

5.4. Потерпіла ОСОБА_4 у заяві від 25.07.2025 висловила свою згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без судового розгляду; цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

5.5. Сторони не повідомляли про наявність понесених ними процесулаьних витрат у межах кримінального провадження № за ЄРДР 0000154 від 17.07.2025.

5.6. Під час досудового розслідування постановою дізнавача від 23.07.2025 визнано речовим доказом носій інформації - оптичний диск типу «DVD R» з копіями відеозаписів з бодікамер співробітників поліції наряду «Проєкт -11» за 15.07.2025, котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження.

5.7. Вирішуючи подальшу долю речового доказу відповідно до ст. 100 КПК України, суд вважає за необхідне після набрання цим вироком законної сили оптичний диск типу «DVD R» з копіями відеозаписів з бодікамер співробітників поліції наряду «Проєкт -11» за 15.07.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Керуючись ст. 349, 368, 369, 370, 371,373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

За сукупністю вироків на підставі ч.1 ст. 71 КК України вважати ОСОБА_3 засудженим до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, при цьому покарання у виді штрафу відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України виконується самостійно.

Строк покарання у виді громадських робіт обчислювати з моменту фактичного початку праці засудженого за визначеним місцем роботи згідно з графіком виходу на роботу засудженого, встановленим власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за місцем відбування громадських робіт.

До набрання цим вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Подальшу долю речового доказу у кримінальному провадженні після набрання цим вироком законної сили вирішити таким чином: оптичний диск типу «DVD R» з копіями відеозаписів з бодікамер співробітників поліції наряду «Проєкт -11» за 15.07.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Копію цього вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінальних проступків (у спрощеному провадженні) не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення). Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, вирок, якщо його не було скасовано за наслідками апеляційного провадження, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1