Кримінальне провадження № 1-кп/760/2137/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР 17.02.2024 за №0000481, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.04.2021 за ч.1 ст.121, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

як встановлено в судовому засіданні з початку 2022 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , являючись рідними братами, проживали спільно на АДРЕСА_1 .

16.02.2024, приблизно о 18.15 год., потерпілий ОСОБА_6 разом із братом - обвинуваченим ОСОБА_5 вживали алкогольні напої за місцем свого проживання і приблизно о 21.00 год. того ж дня між ними відбулась сварка.

ОСОБА_5 діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, сидячи на ліжку навпроти рідного брата на відстані приблизно витягнутої руки, тримаючи у своїй правій руці розбиту скляну пляшку горілки, здійснив не менше одного удару у живіт брату та не менше одного удару у внутрішню зону стегна правої ноги останнього, де знаходяться життєво важливі сполучення судин, не надав першу медичну допомогу та не викликав швидку медичну допомогу, тобто залишив свого брата ОСОБА_6 у небезпеці для його життя та здоров`я, чим закінчив свій злочинний умисел до кінця та ліг спати на ліжку у тій самій кімнаті.

У продовж ночі з 16.02.2024 на 17.02.2024, приблизно о 03.00 год. обвинувачений прокинувся та побачив, що його брату ОСОБА_6 погано, у останнього млява та незрозуміла мова, тому вирішив викликати карету швидкої медичної допомоги. Однак, до приїзду лікарів, у результаті протиправних дій ОСОБА_5 його брат ОСОБА_6 помер від крововтрати.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 , згідно з висновком експерта №011-744-2024, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 були виявлені наступні тілесні ушкодження:

- колото-різане поранення правого стегна - одна колото-різана рана (рана дугоподібної форми з рівними, не осадненими краями з крововиливом, «П»-подібним верхнім та нижнім з дрібними Х-подібними променями, глибина рани перевищує її довжину) на передньо-внутрішньої поверхні правого стегна, на висоті 61(см) від рівня підошов. Від рани в напрямку спереду назад, зліва на право та горизонтально, відходить ранений канал в товщу м`язів стегна з їх пересіченням, з ушкодженням глибокої стегнової вени та стегнової артерії;

- колоте-різане поранення живота - одна складна колото-різана рана на лівій бічній поверхні живота по рівню середньої пахвинної лінії, нижче реберної дуги, від якої відходить раневий канал у напрямку спереду-назад, зліва-направо та горизонтально в товщу підшкірної клітковини, не проникає у порожнину живота, закінчується в її товщі, яке за ступенем тяжкості має ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за критерієм тривалості розладу здоров`я ( на строк понад 6, але менш ніж 21 добу).

Вказані колото-різані рани поранення живота та правого стегна мають ознаки прижиттєвих, утворились внаслідок складної дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості, конструктивною особливістю якого є наявність кількох гострих ріжучих кромок, одна з яких має виражений дрібнозазубрений (хвилястий характер, яким могла бути гостра ріжуча верхня частина розбитої скляної пляшки (типу «розочка»). Колото-різане поранення живота також могло утворитись від дії гострої ріжучої верхньої частини розбитої скляної пляшки.

Смерть ОСОБА_6 настала від колото-різаного поранення правого-стегна з ушкодженням магістральних судин та розвитком крововтрати, яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, визнав повністю, розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним зазначеного вище кримінального правопорушення доведена повністю і його умисні дії, які виразились у нанесенні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно зі ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі і таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за правилами ст.71 КК України, оскільки новий злочин він вчинив перебуваючи на іспитовому строку за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати ОСОБА_5 покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.04.2021, яким його засуджено за ч.1 ст.121, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 3 роки, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 5 (п`ять) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 , тобто з 17.02.2024.

Речові докази - зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Особисті речі ОСОБА_5 , які визнані речовими доказами і передані на зберігання до кімнати речових доказів Солом`янського УП ГУНП у м. Києві - повернути засудженому.

Судові витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1