Справа № 201/9035/25
Провадження № 1-кс/201/3343/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000092, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на:

- 1/1 частка земельної ділянки площею 6,3342 га, кадастровий номер :05:006:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 225, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер: ІV-ЛГ №013707, виданий 31.01.2002, видавник: Кризька сільська рада Марківського району Луганської області; дата державної реєстрації земельної ділянки: 28.10.2018;

- 1/1 частка земельної ділянки площею 1,76 га, кадастровий номер :06:006:0061, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯМ №559217, виданий 02.10.2012, видавник: Марківська районна державна адміністрація; дата державної реєстрації земельної ділянки: 08.10.2012.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Досудовим розслідуванням встановлено, що, 24.04.2023, о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, маючи умисел на обрання до незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Луганської області, добровільно надав відомості щодо себе та в подальшому рішенням «Луганського організаційного комітету по проведенню попереднього голосування по кандидатам для подальшого висунення від партії «єдина росія» кандидатами в депутати законодавчого органу луганської народної республіки, представницького органу муніципального утворення адміністративного центру луганської народної республіки» від 27.04.2023 зареєстрований, як «кандидат у депутати ради Марківського муніципального округу луганської народної республіки від партії «єдина росія».

У період з 01 по 10 вересня 2023 року, у відповідності до законодавства рф та так званої «лнр», на тимчасово окупованій території Луганської області проведено незаконні так звані «вибори депутатів народної ради луганської народної республіки першого скликання та вибори депутатів представницьких органів муніципальних утворень луганської народної республіки першого скликання».

В подальшому, рішенням «ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки» від 22.05.2024 № 1 «Про внесення змін до рішення ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки від 19 вересня 2023 року № 1 «Про визнання правочинного складу ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки першого скликання» (зі змінами) внесені зміни відповідно до додатку до цього рішення.

Так, відповідно до додатку до вказаного рішення «ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки» від 22.05.2024 № 1, ОСОБА_4 , обраний депутатом «ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки першого скликання».

Крім того, згідно «положення про постійні комісії ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки», затвердженого «рішенням ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки» від 19.09.2023 № 6, «постійні комісії створюються з метою попереднього розгляду та підготовки питань, які відносяться до компетенції ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки, розробки проєктів рішень, конкретних заходів і програм за предметами ведення ради, а також для сприяння в реалізації федеральних законів, законів луганської народної республіки і рішень ради, участі депутатів в контролі за діяльністю адміністрації муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки».

Рішенням «ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округу луганської народної республіки» від 22.05.2024 № 2 «Про внесення змін до рішення ради муніципального округу муніципальне утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки від 19.09.2023 № 6 «Про утворення постійних комісій ради муніципального округу муніципальне утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки» (зі змінами), ОСОБА_4 включений до складу «постійної комісії з правової політики і зв`язкам з громадськістю ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки».

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному обранні до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Прокурор у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному обранні до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

30.01.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_5 , протоколом огляду публікацій на сторінках Інтернет (Берклійський Протокол), іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно з санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Також було встановлено, що перебування у власності ОСОБА_4 , зазначеного нерухомого майна підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 395685625 від 19.09.2024, відповідно до якої йому належить:

- 1/1 частка земельної ділянки площею 6,3342 га, кадастровий номер :05:006:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 225, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер: ІV-ЛГ №013707, виданий 31.01.2002, видавник: Кризька сільська рада Марківського району Луганської області; дата державної реєстрації земельної ділянки: 28.10.2018;

- 1/1 частка земельної ділянки площею 1,76 га, кадастровий номер :06:006:0061, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯМ №559217, виданий 02.10.2012, видавник: Марківська районна державна адміністрація; дата державної реєстрації земельної ділянки: 08.10.2012.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_4 , могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкція якої передбачає у тому числі конфіскацію майна.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_4 , до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлено, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, знаходиться у власності підозрюваного, а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваному та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170,171,173,309,376,404,405,407,418,422 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною його відчужувати, належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКППП НОМЕР_1 , а саме:

- 1/1 частка земельної ділянки площею 6,3342 га, кадастровий номер :05:006:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 225, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер: ІV-ЛГ №013707, виданий 31.01.2002, видавник: Кризька сільська рада Марківського району Луганської області; дата державної реєстрації земельної ділянки: 28.10.2018;

- 1/1 частка земельної ділянки площею 1,76 га, кадастровий номер :06:006:0061, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯМ №559217, виданий 02.10.2012, видавник: Марківська районна державна адміністрація; дата державної реєстрації земельної ділянки: 08.10.2012.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1