Справа № 583/1614/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого засідання в залі суду №5 у м. Охтирці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000068 від 11.04.2025 р., по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирка, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,що не працює, раніше в силу вимог ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 11.04.2025 близько 10 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем спільного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 вчинив словесну сварку зі своєю рідною сестрою ОСОБА_5 . У ході сварки ОСОБА_4 , маючи умисел на завдання фізичного болю, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, штовхнув її на землю, через що вона забилась плечем та правою кистю. Продовжуючи свої протиправні дії на спричинення фізичного болю потерпілій, натиснув пальцем в ділянку правого ока та наніс їй удар кулаком в правий бік обличчя. Не зупиняючись на вчиненому ОСОБА_4 наніс потерпілій ОСОБА_5 , яка перебувала в положенні лежачи на землі, декілька ударів правою ногою в ділянку грудної клітини. Від отриманого удару у потерпілої ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не утворилося, однак їй було завдано фізичного болю.

В результаті протиправних насильницьких дій ОСОБА_4 згідно висновку експерта №167 від 14.04.2025 у ОСОБА_5 встановлено діагноз: забій м`яких тканин грудної клітки справа, правого плеча, кисті, правої скулової ділянки. Даний діагноз встановлений на основі суб`єктивних факторів, не підтверджується об`єктивними відомостями і згідно пункту 4.6 правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень при оцінці ступеня тяжкості не враховується.

ОСОБА_4 штовхнув потерпілу ОСОБА_5 на землю, в наслідок чого остання забилась плечем та правою кистю, натиснувши пальцем в ділянку правого ока, наносячи їй удар кулаком в правий бік обличчя, наносячи декілька ударів правою ногою в ділянку грудної клітини потерпілої, ОСОБА_4 усвідомлював протиправність своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання фізичного болю потерпілій ОСОБА_6 та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

18.04.2025 р. до суду надійшов обвинувальний акт, разом з письмовою угодою про примирення, яка укладена 18.04.2025 р. між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 визнає себе повністю винним у завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження. Потерпіла та обвинувачений узгодили міру покарання у виді тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ,зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення визначені ст. 471 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення передбачені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор також заявив про наявність підстав для затвердження мирової угоди.

Сторонам було роз`яснено наслідки невиконання угоди про примирення передбачені ст. 476 КПК України.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, думку потерпілої та прокурора, які вважають, що угода про примирення може бути затверджена судом, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 1 КК України - умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України, визнає.

Встановлено, що укладення угоди про примирення між підозрюваним та потерпілою є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена підозрюваним та потерпілою, визначена в межах санкції ст. 126 ч. 1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми, про що просить прокурор.

Суд дійшов висновку, що до обвинуваченого, як до особи, яка вчинила домашнє насильство відносно своєї сестри необхідно застосувати обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 18.04.2025 року між ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000068 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 ККУкраїни.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Відповідно до п. 5 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1