Справа № 446/1407/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025 за №0000069 за обвинуваченням

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кам`янка-Бузька, Кам`янка-Бузького району Львівської області, військовослужбовця ЗСУ, «солдат», який перебуває у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 , якому з 26.08.2022 військову службу призупинено, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, який особою з інвалідністю не являється, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, в порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 09 червня 2025 року близько 21:30 год., перебуваючи у приміщенні спальної кімнати у будинку АДРЕСА_3 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально караним, під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних відносин із раніше знайомою ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс не менше шести ударів в обличчя, а саме в ніс, ліве та праве око, та в ліву нижню частину обличчя, потерпілої ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, правою рукою схопив за волосся повалив обличчям на землю та наніс ще не менше двох ударів правою ногою у взутті по нижній частині спини потерпілої ОСОБА_4 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді синця на нижній повіці правого ока, синця в лівій навколо орбітальній ділянці, синця на переніссі та садна в поперековій ділянці по центру, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, а також, перелом кісток носа та струс головного мозку, які відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 подав до суду обвинувальний акт щодо кримінального правопорушення, в якому зазначив про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілою ОСОБА_4 додано заяву від 24.06.2025, в якій вона не заперечує проти розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Як видно з доданої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування від 12.06.2025 за №0000069 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема витягом з ЄРДР від 24.06.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 1), протоколом прийняття заяви кримінальне правопорушення від 12.06.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 5-6), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 від 12.06.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 21-23), протоколом проведення слідчого експерименту від 12.06.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 24-26), висновком експерта №46/2025 від 20.06.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 37-38), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.06.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 40-43), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.06.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 44-47), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.06.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 48-51), поясненнями ОСОБА_3 від 16.06.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 52-53), протоколом допиту підозрюваного від 24.06.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 87-89).

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ядоведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст. 89 КК України не судимий, військовослужбовець ЗСУ, «солдат», який перебуває у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 , якому з 26.08.2022 військову службу призупинено, з професійно-технічною освітою, непрацюючий, який особою з інвалідністю не являється, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільного позову не було заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень. 00 коп) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1