Справа № 487/3436/25
Провадження № 1-кп/487/529/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Окружної прокуратури м ОСОБА_3 ,

обвинувачених:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглядаючи в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000056, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2023, по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000056, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 209 КК України.

23 травня 2025 року ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.

04 червня 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_13 подав клопотання про передачу даного кримінального провадження Миколаївському апеляційному суду для вирішення питання про його направлення для розгляду за підсудністю Центральному районному суду м Миколаєва. Вважаючи, що розгляд даного кримінального провадження не підлягає Заводському районному суду м Миколаєва з огляду на те, що місцем вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, в якому пред`явлено обвинувачення ОСОБА_4 , а саме за ч. 3 ст. 199 КК України, слід вважати вул. Одеське шосе, 86, м. Миколаїв, де було здійснено обшук торгівельного кіоску (МАФ), що територіально підсудне Центральному районному суду м Миколаєва.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_12 також звернувся до суду з клопотанням про передачу справи до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності для розгляду справи, вважаючи, що останнім місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України, в якому пред`явлено обвинувачення його підзахисним та яке було перекваліфіковане за ч. 3 ст. 199 КК України, слід вважати м Миколаїв, вул Декабристів, 19-А, що територіально підсудне Центральному районному суду м Миколаєва.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_14 заперечив проти заявлених клопотань та зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Миколаєва. Свою позицію обгрунтував тим, що місце вчинення кримінальних правопорушень встановити неможливо, адже вони вчинювалися по всій території м Миколаєва, відповідно розгляд даного кримінального провадження підлягає територіально за місцем закінчення досудового розслідування. Оскільки обвинувальний акт підписаний старшим слідчим Миколаївського РУП НУ НП в Миколаївській області, відповідно розгляд справи підсудний Заводському районному суду.

Заслухавши доводи захисників обвинувачених та прокурора щодо заявлених клопотань, суд ураховує наступне.

Згідно змісту обвинувального акту 27.06.2024 у період часу з 14.57 год до 16.05 год по вул. Одеське шосе, 86, м. Миколаїв було здійснено обшук торгівельного кіоску (МАФ), під час якого було виявлено та вилучено тютюнові вироби, що містили на собі підроблені марки акцизного податку України, що не відповідають аналогічним маркам акцизного податку для маркування тютюнових виробів, які знаходяться в офіційному обігу на території України та не відповідають аналогічним маркам акцизного податку для маркування тютюнових виробів, які виготовлені на підприємстві, що здійснює їх виробництво.

Вчинення та виявлення злочину не є тотожними поняттями. Місце виявлення ознак кримінального правопорушення є підставою, відповідно до вимог ч. 3 ст. 218 КПК України, для визначення прокурором місця проведення досудового розслідування.

З урахуванням зазначеного обгрунтування захисника ОСОБА_13 про передачу даного кримінально провадження апеляційній інстанції для визначення підсудності з таких підстав не знаходить свого підтвердження. З аналогічних підстав суд не погоджується із доводами захисника ОСОБА_12 .

Дослідивши обвинувальний акт, суд погоджується з позицією прокурора ОСОБА_14 , що, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 32 КПК України, визначити конкретно місце вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, в якому пред`явлено обвинувачення, а саме за ч. 3 ст. 199 КК України, неможливо з огляду на його вчинення у невстановлені в ході досудового розслідування дату і час, а також і місце, оскільки, як зазначає сторона обвинувачення, злочини вчинювалися у різних місцях міста Миколаєва.

Водночас, суд ураховує, що згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Встановлення місця закінчення досудового розслідування необхідно виходити з положень гл. 24 КПК України, які визначають поняття і форми закінчення досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України, в яких визначено загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Отже, як вбачається зі змісту наведеної норми, певну форму закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує з дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор. Тому місцем закінчення досудового розслідування слід вважати місце вчинення прокурором відповідної дії.

Про це йдеться в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі №761/11819/2022 (провадження № 51-2008впс22), який вирішив питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.

Вирішуючи питання чи належне дане кримінальне провадження Заводському районному суду м. Миколаєва, суд з`ясовує в межах територіальної юрисдикції якого суду закінчено досудове розслідування, виходячи з приписів ч. 1 ст. 32 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ч. 2 ст. 283 КПК України щодо визначення форм закінчення досудового розслідування.

У даному випадку суд також ураховує висновок Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи №607/16332/20, згідно якого територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні №0000056 від 23.10.2023, складений старшим слідчим Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області, затверджений прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва.

Місцем знаходження (реєстрації) Окружної прокуратури міста Миколаєва є: м Миколаїв, вул Вадима Благовісного, 73 (територіальність Центрального району).

Звернення до суду з обвинувальним актом, що є одним із форм закінчення досудового розслідування, відбулось з адреси знаходження (реєстрації) Окружної прокуратури міста Миколаєва.

Отже, місцем закінчення досудового розслідування є юридична адреса Окружної прокуратури міста Миколаєва - м Миколаїв, вул Вадима Благовісного, 73.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню якщо порушено правила підсудності.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд направляє обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

За цих обставин, ураховуючи положення ч. 1 ст. 32, ч. 2 ст. 283 КПК України та роз`яснення Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 14.07.2022 у справі №761/11819/2022 (провадження № 51-2008впс22), суд висновує, що дане кримінальне провадження не підсудне Заводському районному суду міста Миколаєва, а тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 23.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 209 КК України, слід направити до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись статтями 32, 315, 376, 392, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000056, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2023 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 209 КК України, направити до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала про направлення обвинувального акту для визначення підсудності оскарженню не підлягає.

Згідно з частиною 5 статті 532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Суддя: ОСОБА_1