Справа № 456/3823/25
Провадження № 1-кс/456/1050/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 27.08.2025 про закриття кримінального провадження №0000408 від 02.05.2025 року,

встановив:

Короткий виклад вимог скарги. Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 подав до суду скаргу, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000408, порушеного за заявою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 про вчинення злочину за ст. 185 КК України. В обґрунтування скарги покликається на те, що 03.03.2025р. ним як законним представником ОСОБА_6 до Стрийського відділу поліції було подано заяву про вчинення злочину за ч.3, ч.4 ст. 185 ККУ, а саме викрадення та пошкодження майна на суму 250000 грн. В заяві про злочин вказував, що сусідка ОСОБА_9 разом з своєю невісткою ОСОБА_10 та сином незаконно заволодівши ключами від квартири по АДРЕСА_1 , яка належала померлій бабусі ОСОБА_11 та по спадковому договору переходить у власність ОСОБА_12 , викрала з даної квартири усе майно включаючи котел і вхідні двері. Опис майна наводив в заяві про вчинення злочину. При цьому, ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду ОСОБА_13 від 19.06.24р. у справі № 456/3190/24 було винесено заборону ОСОБА_14 та членам її родини проникати до квартири по АДРЕСА_1 . Ухвалою слідчого судді ОСОБА_15 у справі № 456/2121/25 задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 та зобов`язано слідчого Стрийського РУП ГУНП у Львівській області невідкладно внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 про вчинення злочину за ч. 4.ст. 185 КК України стосовно розкрадання майна. Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 16.07.25р. надано дозвіл в ході проведення досудового розслідування на проведення огляду квартири по АДРЕСА_1 . 13.08.2025р. працівниками поліції за допомогою спецзасобів, в присутності двох свідків та зацікавленої особи здійснено проникнення до квартири ОСОБА_16 по АДРЕСА_1 . На час проникнення до квартири чітко фіксувались факти відсутності багатьох побутових речей, а саме: 1) в коридорі прихожої з роздівалкою, а у ванній кімнаті усіх водяних кранів, туалету, умивальника, дверей; 2) у кухні встановлено факт розкорочення кухонного котла, санвузла з умивальником та кранами, так як такі були відсутні на стіні; 3) в усіх кімнатах та санвузлі було зафіксовано відсутність розеток та світильників і ламп; 4) у квартирі зафіксовано відсутність усіх карнизів, тюлей та шторів; 5) відсутність мебельного гарнітуру який є на фото наданому ОСОБА_12 і м`яких крісел; 6) були відсутні ліжко, диван; 6) в квартирі не виявлено жодного одягу як ОСОБА_16 так і ОСОБА_12 та про який зазначалось в заяві про злочин (не виявлено і особистих речей та взуття власниці та її онуки ОСОБА_17 ). Всі ці факти свідчать, що в квартирі все ж таки побували крадії, які мали до неї відкритий доступ та здійснювали там злочинне самоуправство і крадіжку майна. Як встановлено самим слідчим, в квартирі робиться ремонт незважаючи на рішення суду про таку заборону, а отже злочинне самоуправство в поєднанні з умисним невиконанням рішення суду. Поява в квартирі частини речей може логічно пояснюватись тим, що коли ОСОБА_14 та невістка ОСОБА_18 дізнались про порушення кримінального провадження, маючи ключі від квартири ОСОБА_16 , настрашившись повернули в квартиру частину майна. Кримінально процесуальний закон та матеріальні норми кримінального права дають повноваження слідчому перекваліфіковувати встановлене кримінальне правопорушення.

Доводи сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та навів мотиви, аналогічні викладеним у скарзі. Зазначив, що значна частина речей в квартирі відсутні, а ті які залишились є розукомплектованими. Вважає, що у вказаному кримінальному провадженні необхідно повторно допитати свідка ОСОБА_14 , встановити час здійснення ремонтних робіт в квартирі, дослідити питання наявності складу самоправства.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_5 заперечила вимоги скарги та пояснила, що ОСОБА_6 не надала детального опису речей, вона виїхала за кордон в 2018 році, у зв`язку із чим їй не може бути відомо про стан квартири та наявність речей у ній станом на дату смерті ОСОБА_16 , вважає винесену постанову такою, що відповідає вимогам КПК України, нею враховані всі обставини справи і постанова є законна, тому, в задоволенні скарги слід відмовити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги заперечила, додатково пояснила, що заявник не вказував про вчинення інших кримінальних правопорушень, окрім ч.4 ст. 185 ККУ.

Постановою слідчого слідчого відділення Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 27.08.2025 року закрито кримінальне провадження №0000408 від 02.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить при ухваленні судового рішення, і положення закону, якими він керується.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Враховуючи вказане та зважаючи на зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя має встановити:

1) Чи дотриманий процесуальний порядок прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України?

2) Чи існували обґрунтовані підстави для закриття цього кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення?

Щодо дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження

Процесуальний порядок закриття кримінального провадження врегульований положеннями ст. 284 та 110 КПК України.

Так, за змістом статті 284 КПК України, суб`єктом уповноваженим закривати кримінальне провадження, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України є, в тому числі, слідчий. Таке рішення про закриття кримінального провадження приймається слідчим у формі постанови.

При цьому, вимоги до процесуального рішення, прийнятого у формі постанови, передбачені ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова повинна складатися з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Як встановлено слідчим суддею, у цьому кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось, а тому слідча була уповноважена на прийняття рішення про його закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказане рішення було оформлено слідчою у формі постанови, перевіривши зміст якої, слідчий суддя встановив, що воно не містить усі елементи та відомості, передбачені ст. 110 КПК України для такого процесуального рішення. Зокрема, у постанові відсутні мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в ході досудового розслідування здобуто докази, лише частина з яких покладена в основу прийнятого слідчою рішення, мотиви неприйняття інших доказів, спростування таких, в постанові відсутні. Оскаржувана постанова ґрунтується на припущеннях, зокрема, що ОСОБА_19 не могла достовірно знати про наявність чи відсутність речей у житлі станом на дату написання заяви про кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_20 могла розпоряджатись майном на власний розсуд. Висновок слідчої про те, що зазначені у постанові обставини вказують на втрату майна з власної необережності потерпілого жодним чином не обґрунтований з посиланням на докази так само як і висновок про те, що ОСОБА_12 матеріальної шкоди не завдано.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження не містить належних мотивів її прийняття та їх обґрунтування.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про не дотримання слідчим процесуального порядку закриття кримінального провадження.

Щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження

Відповідно до положень глави 24 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, статтею 25 КПК України проголошено засаду публічності, згідно з якою прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З цією нормою кореспондуються інші приписи КПК України, які зобов`язують орган досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

З огляду на це, з метою виконання завдань кримінального провадження та дотримання загальних засад його здійснення, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, а саме здійснення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

При цьому, за змістом положень ст. 110 КПК України, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий повинен належним чином обґрунтувати підстави з яких він дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Постанова має містити посилання на результати конкретних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які були проведені в ході досудового розслідування для повного та всебічного дослідження усіх обставин кримінального провадження із їх оцінкою на предмет підтвердження або спростування наявності складу злочину, що у сукупності надало слідчому підстави для відповідного висновку.

Проаналізувавши постанову слідчого у світлі доводів поданої скарги та законодавчих вимог до відповідного процесуального рішення, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність її скасування, виходячи з таких міркувань.

Є такими, що заслуговують на увагу і підлягають перевірці доводи скаржника щодо не встановлення слідчим всіх обставин справи, зокрема, часу вчинення правопорушення, часу проведення ремонтних робіт в квартирі, причин наявності розукомплектованих речей у ній, відсутності речей, меблів, сантехніки. Слід зазначити, що слідчим в ході допиту свідків дані обставини не встановлювались та відповідні запитання не ставились. Слідчим не проаналізовано пояснення свідків, зокрема ОСОБА_21 щодо заміни дверей в квартирі ОСОБА_16 та наявності підтверджуючих документів щодо їх встановлення, про що прямо вказано у них.

Щодо посилання представника скаржника на не дослідження слідчим питання наявності складу самоправства, слід зазначити, що питання кваліфікації кримінального правопорушення не належить до повноважень слідчого судді, а належить до повноважень слідчого згідно ст. 40 КПК України.

Наведене у сукупності свідчить, що рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим та невмотивованим, оскільки не містить належних і достатніх мотивів та підстав його прийняття, що не дозволяє зробити висновок про його правомірність та про забезпечення стороною обвинувачення проведення повного, всебічного та об`єктивного слідства, а тому відповідна постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 21, 22, 93, 284, 303, 307, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого слідчого відділення Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 27.08.2025 про закриття кримінального провадження №0000408 від 02.05.2025 року задоволити.

Постанову слідчого слідчого відділення Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 27.08.2025 про закриття кримінального провадження №0000408 від 02.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого відновити досудове розслідування кримінального провадження та провести таке з дотриманням вимог ст. 9 КПК України та правових обґрунтувань, зокрема, викладених в мотивувальній частині ухвали суду, за результатами якого прийняти відповідне рішення відповідно до ст. 283 КПК України.

Повний текст ухвали оголошено 17.09.2025 о 13.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали після виготовлення повного тексту надіслати учасникам кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1