Справа № 203/1225/24
Провадження № 1-в/191/364/25
У Х В А Л А

іменем України

04 червня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку відносно ОСОБА_3 у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст. ст. 537-539КПК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку відносно ОСОБА_3 у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст. ст. 537-539КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

Суд, з урахування думки прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2024 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України ( епізод щодо викрадення майна 04.01.2024 року на суму 9 666 грн. 67 коп.; епізод щодо викрадення майна 18.04.2024 року на суму 2408 грн. 33 коп. ), ч. 4 ст. 186 ст.69, ч. 1 ст. 70 КК України - покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення вол.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 2270 грн. 00 коп. станом на 22.11.2021 року та 14.12.2021 року) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_3 діяння, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання в частині одного епізоду за ч. 4 ст. 185 КК України від 18.01.2024 року із матеріальною шкодою у сумі 2408 грн. 33 коп., яка не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян (менше 3028 грн. 00 коп. станом на 18.01.2024 року), за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за Законом України від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

Щодо епізоду вчиненого кримінального правопорушення 18.01.2024 року на суму шкоди в розмірі 2 164 грн. 33 коп., останнє під декриміналізацію не підпадає, оскільки даний злочин не є крадіжкою, шахрайством, привласненням чи розтратою дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України (грабіж).

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У той же час, суд зазначає, що звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання за епізодом вчинення 18.01.2024 року крадіжки за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2024 року не звільняє його від подальшого відбування покарання, що було призначене вказаним вироком, адже він також за цим вироком вчинив ще кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, де сума майнової шкоди становила 9666,67 грн., ч.4 ст.186 КК України.

Таким чином, вищезазначене клопотання підлягає задоволенню в частинні одного епізоду вчинення крадіжки та засуджений має продовжувати відбувати покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2024 року за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 ст.69 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку відносно ОСОБА_3 у відповідність з чинним законодавством, в порядку ст. ст. 537-539КПК України, задовольнити частково.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вчинення 18.01.2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2024 року

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1