Справа № 461/4214/25
Провадження № 1-кс/461/3447/25
УХВАЛА

29.05.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000164 від 13.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що співробітниками ДВК СБУ в ході проведення контррозвідувального забезпечення військових частин та установ, розташованих на території Львівської області, отримано відомості про те, що встановленні органом досудового розслідування особи звернулися до старшого викладача циклової комісії тактичної підготовки військової частини НОМЕР_1 з пропозицією надання йому неправомірно вигоди за сприяння у самовільному залишенні військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ЗСУ.

В ході проведення досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження встановлено, що до вчинення даного злочину обґрунтовано причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку із вищенаведеним, 27.05.2025 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході проведення огляду місця події за адресою: вул. Городоцька 203, м. Львів на паркувальному майданчику гіпермаркету «Епіцентр» добровільно видано ОСОБА_7 предмет неправомірної вигоди в сумі 1100 доларів США та 57000 тисяч гривень які надані ОСОБА_8 за сприяння у незаконному вивезенні військовослужбовця із території військової частини з метою уникнення військової служби

Слідчий вказує, що з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, на даний час в органу досудового розслідування існує сукупність підстав вважати, що виявлені та вилучені грошові кошти є речовими доказами у вказаному вище кримінальному провадженні, оскільки являються об`єктом кримінально-протиправних дій, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється в ході проведення досудового розслідування.

Зокрема, вилучені грошові кошти нададуть можливість використовувати їх як докази у цьому кримінальному провадженні, проведенню технічних експертиз, крім цього унеможливить зміну або знищення їх, що дозволить в подальшому встановити та перевірити факти вчинення кримінального правопорушення та надасть інформацію необхідну для розслідування вказаного провадження.

Вище перелічені грошові кошти постановою слідчого були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати чи зміни та використання їх у доказуванні слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Стороною обвинувачення дотримано вимог ч.5 ст. 171 КПК України, оскільки клопотання слідчого про арешт майна було подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000164 від 13.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України триває, та в подальшому може виникнути необхідність в додатковому дослідженні вказаних в клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку що вилучені в ході огляду місця події грошові кошти відповідають критеріям ст. 98, ч.2 ст. 170 КПК України, а також можуть мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності. у зв`язку з чим, з метою їх збереження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на них арешт.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження вилученими в ході огляду грошовими коштами, з метою запобігання їхньому зникненню, знищенню, пошкодженню чи зміні. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події, за адресою: вул. Городоцька 203, м. Львів на паркувальному майданчику гіпермаркету «Епіцентр» а саме: 11 купюр номіналом 100 доларів США із наступними серіями та номерами:

1. MB34105154J

2. MB29992821A

3. LC47296841A

4. PG17197142D

5. PL32234779D

6. PB65965419I

7. PB45283476S

8. LF65188304F

9. ML63638072C

10. PH78495416A

11. LB45902923Q,

а також грошові кошти в кількості 57 купюр номіналом 1000 гривень із наступними серіями та номерами:

1. ВУ5971520

2. ЗС1641168

3. БП878188О

4. ЕВ7485870

5. БР4249288

6. БН2271279

7. БН2386327

8. БР4620056

9. ГК2487186

10. АГ3311715

11. АМ4858017

12. БР4484355

13. БП8907014

14. ЕВ1510443

15. ГИ6768126

16. АА7359450

17. ГЛ7206353

18. ГС0251912

19. ВС0778554

20. АЄ1540131

21. БК7951636

22. АС1841918

23. ГР7984147

24. АК5318273

25. ЄР3305816

26. БИ4517134

27. БР6780261

28. ЕБ0891852

29. ВТ1188272

30. АЗ4057526

31. АС2850460

32. БР2727199

33. ЕБ1046473

34. АР1284936

35. ГМ2899455

36. АС8362590

37. ЯБ3921495

38. АЕ7982422

39. АР3601178

40. ЗП0375209

41. АГ8925855

42. АА4549724

43. ГМ0255858

44. ЕВ6001429

45. АИ7271758

46. ЗТ5221973

47. АП9592557

48. АЄ3911001

49. ГИ4810790

50. АА0532501

51. ГК3050050

52. БП6807545

53. АА2349531

54. ГК2362195

55. ЯБ7548155

56. АВ1085353

57. АК4129809

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1