Справа № 185/7973/25
Провадження 1-кс/185/603/25
У Х В А Л А

21 липня 2025 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні №0000267, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2025 року, за ознаками проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням, яке надійшло на розгляд слідчому судді від ___ 2025 року, дізнавач за погодженням з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000267 від 20.07.2025 року, за ознаками проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, порушує питання про накладення арешту на посвідчення водія (пластикова картка) серія та номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначає, що 19.07.2025 року о 12 год. 04 хв. за адресою: м. Павлоград, вул. Полтавська, 41, під час обслуговування виклику щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів марки Фольксваген Крафтер НОМЕР_2 та ВАЗ 2108 НОМЕР_3, водій автомобіля ВАЗ 2108 ОСОБА_4 пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 . При перевірці за базами ІПНП встановлено, що вказане посвідчення належить іншій особі та має ознаки підробки. В ході огляду місця події 19.07.2025 року посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено до спеціального пакету №HYQ0072019, а також визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000267.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за своєї відсутності, клопотання підтримує. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття дізнавача у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

З додержанням положення ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.

Згідно з протоколом огляду місця події від 19.07.2025 року, який проводився за адресою: м. Павлоград, вул. Полтавська, 41, безпосереднім об`єктом огляду було посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час огляду встановлено наявність ознак підробки документа, після чого його було вилучено та поміщено до спеціального пакету з номером HYQ0072019. Постановою дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 вказане посвідчення водія визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000267 від 20.07.2025 року, за ознаками проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Згідно п.1 та п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 та п. 4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Судом встановлено, що посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 , на яке дізнавач клопоче накласти арешт, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000267 від 20.07.2025 року. З метою усунення ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, зокрема можливості приховування, псування чи знищення доказу, на вказане майно слід накласти арешт.

За таких обставин та враховуючи вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про арешт вказаного майна є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, а саме: посвідчення водія (пластикова картка) серія та номер НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковане до спеціального пакету з номером HYQ0072019, яке опечатане, з метою збереження речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1