Справа № 766/7703/23
н/п 1-кп/766/1176/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона в режимі відеоконференції в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2022 року за № 0000305 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кяхта, республіка Бурятія, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на час вчинення кримінального правопорушення - стрільця 4 розряду Стрілецької Команди «станції Миколаїв» по охороні об`єктів та вантажів Виробничого підрозділу «Херсонський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 16.04.1998 року, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

Відповідно до наказу № 06-ОС від 08.01.2019 року ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця 4 розряду Стрілецької Команди «станції Миколаїв» по охороні об`єктів та вантажів Виробничого підрозділу «Херсонський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Згідно ст. 4 Положення (далі - Положення) про відомчу воєнізовану охорону на залізничному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 11.01.1994 року № 7 (в редакції постанови КМУ від 10.01.2021 року № 1205) «Про затвердження Положення про відомчу воєнізовану охорону акціонерного товариства «Українська залізниця» відомча охорона відповідно до покладених на неї завдань здійснює профілактичні заходи, спрямовані на запобігання крадіжкам вантажів, матеріальних цінностей; проводить затримання розкрадачів вантажів, матеріальних цінностей; здійснює пожежно-профілактичні заходи та контроль за виконанням установлених вимог пожежної безпеки;

Також ст. 4 Положення визначено, що на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнізований склад відомчої охорони може залучатися до виконання загальнодержавних, воєнних і спеціальних заходів, супроводження та охорони рухомого складу, охорони об`єктів інфраструктури, що здійснюються з метою протидії воєнним загрозам, а також для надання допомоги у захисті населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій із застосуванням військової зброї відповідно до законодавства.

Статтею 5 Положення регламентовано права працівників відомчої охорони.

Так, працівники відомчої охорони мають право: вимагати від працівників залізничного транспорту та інших осіб дотримання правил пропускного режиму і пожежної безпеки на об`єктах залізничного транспорту; згідно із законодавством розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, затримувати та передавати правопорушників до правоохоронних органів, проводити особистий огляд і огляд речей;

На ОСОБА_3 , окрім прав та обов`язків, визначених у Положенні, у відповідності до робочої інструкції стрільця 4 розряду Стрілецької Команди «станції Миколаїв» по охороні об`єктів та вантажів Виробничого підрозділу «Херсонський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» покладено обов`язки з виявлення крадіжок, затримання осіб, що розкрадають вантажі, конвоювання останніх до вартового приміщення; з утримання у справному стані вогнепальної зброї та спеціальних засобів, застосування їх у відповідності чинного законодавства; виконання заходів з попередження, виявлення та припинення можливих терористичних проявів, здійснення профілактичних заходів, спрямованих на запобігання крадіжок вантажів, матеріальних цінностей та майна залізничних структурних підрозділів.

Таким чином, ОСОБА_3 відповідно до покладених на нього службових обов`язків та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 року № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС рф на територію України.

Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі - Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является prima facie свидетельством акта агрессии».

Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии:

а) вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результатом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы, территории другого государства или части ее;

b) бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства;

с) блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства;

d) нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушны есилы, или морские и воздушные флоты другого государства;

e) применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения;

f) действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства;

g) засылка государством или от имени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них».

Відповідно до статті 42 Гаазької Конвенції Про Закони і звичаї Сухопутної Війни від 18.10.1907 року (далі - Гаазька Конвенція, 1907, однією з мов підписання Конвенції): «Территория признается занятою, если она действительно находится во власти неприятельской армии. Занятие распространяется лишь на те области, где эта власть установлена и в состоянии проявлять свою деятельность».

Отже, з урахуванням вищевикладених норм міжнародного гуманітарного права на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агрессії рф при наступних обставинах.

24.02.2022 року близько 05 год. 15 хв. збройними силами рф нанесено ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також введено на територію суверенної держави війська країни-агресора. У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 днів. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ.

Таким чином, з 24.02.2022 року і по цей день дії рф проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

Крім того, невстановленими представниками збройних сил та спец органів рф, які 03.03.2022 незаконно вторглись у м. Херсон та частину Херсонської області та фактично здійснили її окупацію, згідно положень Гаазької Конвенції, 1907, вчиняються дії по усуненню законних органів влади, що діють на вказаних територіях, з метою повалення і захоплення влади на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

У період з 24.02.2022 року по теперішній час більшу частину території Херсонської області захоплено військовослужбовцями зс рф та на даний час вона знаходиться під окупацією держави-агресора.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована рф територія України (далі тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», станом з 01.03.2022 року по 11.11.2022 року Херсонська міська територіальна громада включена до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

15 липня 2022 року Центральною виборчою комісією України прийнято Постанову № 82 від «Про неприпустимість організації підготовки та проведення на тимчасово окупованих територіях України псевдо референдумів» відповідно до якої проведення будь-яких виборів та референдумів в умовах воєнного стану прямо заборонено частиною першою статті 19 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Аналогічні заборони встановлено також Виборчим кодексом України та Законом України «Про всеукраїнський референдум».

За змістом статей 1, 2, частини першої статті 17 Конституції України Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою; суверенітет України поширюється на всю її територію; складовою державного суверенітету є цілісність і недоторканність території України в межах існуючих кордонів; захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішою функцією держави, справою всього Українського народу.

Згідно зі статтею 132 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. Зазначені конституційні принципи організації територіального устрою обумовлені формою державного устрою України як унітарної держави, закріпленою статтею 2 Основного Закону держави.

Призначення всеукраїнського референдуму з питань, визначених указаною статтею Конституції України, належить до повноважень Верховної Ради України (пункт 2 частини першої статті 85 Основного Закону України).

Крім цього, Верховна Рада України не ухвалювала жодних рішень щодо призначення всеукраїнського референдуму стосовно будь-яких питань про зміну території України.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021 року, всеукраїнський референдум є формою безпосередньої демократії в Україні, способом здійснення влади безпосередньо Українським народом, що полягає у прийнятті (затвердженні) громадянами України рішень шляхом голосування у випадках і порядку, встановлених Конституцією України та цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021 року, всеукраїнський референдум щодо зміни території України - це форма прийняття громадянами України, які мають право голосу, рішення щодо затвердження прийнятого Верховною Радою України закону про ратифікацію міжнародного договору про зміну території України. Призначення всеукраїнського референдуму щодо зміни території України здійснюється постановою Верховної Ради України.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021, у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється. Після окупації Херсонської міської територіальної громади представниками збройних формувань російської федерації встановлено фактичний контроль над суспільним життям на цій території України та узурповані всі владні повноваження шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, впровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади міста, фактичної ліквідації приватної власності, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного та психологічного впливу окремих категорій та верств населення, в тому числі незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Разом з тим, в період березня-квітня 2022 року, представники збройних формувань рф всупереч порядку, встановленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими нормативно-правовими актами, на тимчасово окупованій території Херсонської міської територіальної громади цілеспрямовано створили підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію - так звану «Військово-цивільну адміністрацію Херсонської області», в яку входили органи і структури, Функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України, з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

При цьому, представники контрольованих російською федерацією самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави, а також легітимних державних та комунальних підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій частині Херсонської міської територіальної громади та мали за мету інтеграцію і подальше незаконне включення захопленої частини суверенної України до складу російської федерації.

Переслідуючи кінцеву мету окупації Херсонської області, приєднанням частини території України, а саме Херсонської області до рф, голова так званої «Військово-цивільної адміністрації Херсонської області» на виконання вимог військово-політичного керівництва y порушення порядку, встановленого Конституцією України, у вересні 2022 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), як посадова особа окупаційного органу влади держави-агресора публічно проголосив про проведення з 23 по 27 вересня 2022 року незаконного референдуму з питань входження до складу рф тимчасово окупованої території Херсонської області.

У подальшому, представниками окупаційної влади держави-агресора з метою підтримання тимчасової окупації Херсонської області та легітимізування перебування військових рф на території України, організовано проведення незаконного референдуму на території м Херсона.

ОСОБА_3 , будучи працівником правоохоронного органу, маючи достатній рівень освіти та життєвого досвіду, усвідомлюючи, що Україна є унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю ї територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, об`єктивно розуміючи зміст загальновідомих подій про те, що збройні формування російської федерації, шляхом вчинення воєнного нападу 24.02.2022 року, захопили місто Херсон, прийняв пропозицію окупаційної влади на співпрацю і працевлаштувався охоронцем до так званого «государственного унитарного предприятия Херсонская железная дорога», яке було підконтрольне представникам окупаційної адміністрації держави-агресора, 23 вересня 2022 року, перебуваючи в тимчасово окупованому м. Херсоні, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та незалежності України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, сповідуючи проросійські погляди, з метою завдання шкоди Україні, підтримуючи агресію російської федерації на території України, здійснив публічні заклики до проведення незаконного референдуму на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме приєднання тимчасово окупованої військами рф території Херсонської області до складу російської федерації, шляхом надання інтерв`ю російсько-пропагандистському телеканалу «Таврія».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, пов`язаного із колабораційною діяльністю, ОСОБА_3 , цього ж дня 23 вересня 2022 року, перебуваючи в тимчасово окупованому м. Херсоні, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та незалежності України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, сповідуючи проросійські погляди, з метою завдання шкоди Україні, підтримуючи агресію російської федерації на території України, здійснив публічні заклики до проведення незаконного референдуму на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме приєднання тимчасово окупованої військами рф території Херсонської області до складу російської федерації, шляхом надання інтерв`ю, висвітленому на російсько-пропагандистському інтернет-виданні «ZOV Херсон».

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як публічні заклики до проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

II. Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (inabsentia).

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (inabsentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним уст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст.323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст.297-1 КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-1 КК України, за якими, висунуто обвинувачення ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1,2 ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті 04.10.2023 року.

Ухвалою суду від 05.10.2023 року було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, було проведено судові засідання: 31.10.2023 року, 18.12.2023 року, 09.01.2024 року, 22.01.2024 року, 21.02.2024 року.

У газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик до суду обвинуваченого ОСОБА_3 у підготовчі судові засідання. Повідомлення про виклик до суду ОСОБА_3 були розміщені на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області та сайті Офісу Генерального прокурора та повістки про виклик ОСОБА_3 до суду направлялися засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання останнього.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.02.2024 року задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 та ухвалою суду від 18.03.2024 року призначено судовий розгляд.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_3 до призначених судових засідань опубліковані та оприлюднені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_3 були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Крім того, повістки про усі виклики обвинуваченого ОСОБА_3 до суду направлялися засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання останнього.

Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_3 протягом тривалого часу на території України, яка підконтрольна законної владі, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права обвинуваченого на захист, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (inabsentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_3 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст.52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженню є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях від 20.06.2023 року №014-002019ч захисником ОСОБА_3 було призначено адвоката ОСОБА_6 .

20.06.2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_3 із повістками про виклик останнього до слідчого, на 20.06.2023 року, 21.06.2023 року, 22.06.2023 року, згідно ст. 11-112, ч. 8 ст. 135, 278 КПК України.

Крім того, вказане повідомлення про підозру та повістки про виклик розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР від 02.08.2023 року ОСОБА_3 оголошено у розшук.

15.09.2023 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_3 із повістками про виклик останнього до слідчого, на 18.09.2023 року, 19.09.2023 року, 20.09.2023 року, згідно ст. 11-112, ч. 8 ст. 135, 278 КПК України.

Крім того, вказане повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістки про виклик розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.09.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (inabsentia) у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000305 від 10.08.2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Дорученням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі, у кримінальному провадженні від 06.09 2024 року № 002-210000850, виданого на підставі наказу Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про заміну адвоката та припинення дії доручення від 06.09.2024 року № 013/013-03-07/3299, захисником ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000305 призначено адвоката ОСОБА_5 .

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захисті інтересів обвинуваченого.

На виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України копії процесуальних документів направлялись захиснику, який крім того був обізнаний з матеріалами кримінального провадження. Будь-які клопотання від підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на стадії судового розгляду на адресу суду не надходили.

Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення було дотримано всіх можливих передбачених КПК заходів та способів повідомлення ОСОБА_3 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через призначеного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «inabsentia виконані та дотримані у повному обсязі.

III. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та просив призначити відповідне покарання в межах санкцій вказаної статті у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, з конфіскацією всього належного майна.

У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_3 не здійснювався, через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України (inabsentia).

Захисник ОСОБА_5 у своїй промові під час судових дебатів відзначив, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 5 ст. 111-1 КК України, на його думку, не доведена. Обвинувачення ґрунтується на непрямих доказах, які не доводять обставин щодо здійснення підзахисним дій, зазначених стороною обвинувачення і є недостатніми для ухвалення обвинувального вироку. Просив ухвалити виправдувальний вирок.

IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- протоколом огляду від 05.10.2023 року, проведеного за участі спеціаліста, відповідно до якого, об`єктом огляду є інтернет-ресурс, де за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 на сторінці каналу новин «ІНФОРМАЦІЯ_6», виявлено текстову публікацію від 23.09.2022 року, складену російською мовою та відео файл, який містить інтерв`ю, яке надавали співробітники так званого «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» щодо проведення так званого референдуму та участі у ньому;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2023 року, за участі свідка ОСОБА_7 , під час якого свідок впізнав під фотозображенням № 2 ОСОБА_3 , який працював у відомчій воєнізованій охороні стрілецької команди станції Миколаїв Херсонського загону воєнізованої охорони;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2023 року, за участі свідка ОСОБА_8 , під час якого свідок впізнав під фотозображенням № 2 ОСОБА_3 , з яким разом працювали з 2005 року, останній працював на посаді стрільця;

- протоколом огляду від 25.09.2023 року, проведеного за участі спеціаліста та свідка ОСОБА_7 , з додатком - DVD+R диском, відповідно до якого об`єктом огляду є відео файл з назвою «УЗ», який було розміщено за інтернет посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , який представляє собою відео файл та текстову публікацію, складену російською мовою, із заголовком наступного змісту: «Никто никогда вас не тронет, потому что вы под надежной защитой!», - «рассказывает местный житель Херсона». При відтворенні файлу, свідок ОСОБА_7 , серед співробітників «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», які надавали інтерв`ю та здійснювали заклики до участі у так званому референдумі, впізнав ОСОБА_3 , який під час тимчасової окупацію обіймав посаду охоронця «ГУП «Херсонская железная дорога»;

- протоколом огляду від 25.09.2023 року, проведеного за участі спеціаліста та свідка ОСОБА_7 , з додатком - DVD+R диском, відповідно до якого об`єктом огляду є відео файл з назвою «УЗ», який було розміщено за інтернет посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2. При відтворенні файлу, свідок ОСОБА_7 , серед співробітників «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», які надавали інтерв`ю та здійснювали заклики місцевих мешканців до участі у так званому референдумі впізнав ОСОБА_3 , який також підтримував проведення референдуму та під час тимчасової окупацію обіймав посаду охоронця «ГУП «Херсонская железная дорога»;

- протоколом огляду від 25.09.2023 року, проведеного за участі спеціаліста та свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого об`єктом огляду є відео файл з назвою «УЗ», який було розміщено за інтернет посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_3 , який представляє собою відео файл та текстову публікацію складену російською мовою, із заголовком наступного змісту: «Никто никогда вас не тронет, потому что вы под надежной защитой!», - «рассказывает местный житель Херсона». При відтворенні файлу свідок ОСОБА_9 серед співробітників «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», які надавали інтерв`ю та здійснювали заклики до участі у так званому референдумі впізнав ОСОБА_3 , який під час тимчасової окупацію обіймав посаду охоронця «ГУП «Херсонская железная дорога»;

- протоколом огляду від 25.09.2023 року, проведеного за участі спеціаліста та свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого об`єктом огляду є відео файл з назвою «УЗ», який було розміщено за інтернет посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 . При відтворенні файлу свідок ОСОБА_9 серед співробітників «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», які надавали інтерв`ю та здійснювали заклики місцевих мешканців до участі у так званому референдумі впізнав ОСОБА_3 , який також підтримував проведення референдуму та під час тимчасової окупацію обіймав посаду охоронця «ГУП «Херсонская железная дорога»;

- протоколом огляду від 25.09.2023 року, проведеного за участі спеціаліста та свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого об`єктом огляду є відео файл з назвою «УЗ», який було розміщено за інтернет посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_3 , який представляє собою відео файл та текстову публікацію складену російською мовою, із заголовком наступного змісту: «Никто никогда вас не тронет, потому что вы под надежной защитой!», - «рассказывает местный житель Херсона». При відтворенні файлу свідок ОСОБА_10 , серед співробітників «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», які надавали інтерв`ю та здійснювали заклики до участі у так званому референдумі, впізнав ОСОБА_3 , який під час тимчасової окупацію обіймав посаду охоронця «ГУП «Херсонская железная дорога»;

- протоколом огляду від 25.09.2023 року, проведеного за участі спеціаліста та свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого об`єктом огляду є відео файл з назвою «УЗ», який було розміщено за інтернет посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 . При відтворенні файлу, свідок ОСОБА_10 серед співробітників «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», які надавали інтерв`ю та здійснювали заклики місцевих мешканців до участі у так званому референдумі, впізнав ОСОБА_3 , який також підтримував проведення референдуму та під час тимчасової окупацію обіймав посаду охоронця «ГУП «Херсонская железная дорога»;

- протоколом додаткового огляду від 13.04.2023 року, проведеного за участі спеціаліста, з додатком - DVD+R диском з фіксацією процесуальної дії, яким оглянуто загальнодоступний інтернет-ресурс - додаток ТЕЛЕГРАММ - «ІНФОРМАЦІЯ_6», де виявлено публікацію від ІНФОРМАЦІЯ_4 , що має посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка представляє собою текстову публікацію, складену російською мовою та відео файл, відтворений під час судового розгляду, з інтерв`ю телеканалу «Таврія», яке надавали співробітники «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», де здійснювали публічні заклики до участі у так званому референдумі;

- протоколом огляду від 27.07.2023 року, проведеного за участі спеціаліста, з додатком - DVD+R диском з фіксацією процесуальної дії, яким оглянуто загальнодоступний інтернет-ресурс за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 де виявлено публікацію з відеофайлом на сторінці інтернет-виданні « ОСОБА_11 » з назвою російською мовою «Никто никогда вас не тронет, потому что вы под надежной защитой!» - рассказывает местный житель Херсона», яка містить інтерв`ю ОСОБА_12 окупаційним ЗМІ, в ході якого закликає місцевих мешканців до участі у так званому референдумі;

- висновком експерта від № 54/15/6-252 від 10.04.2023 року за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, в ході проведення якої експертом досліджено усне мовлення ОСОБА_12 в інтерв`ю телеканалу «Таврія», що зафіксовано протоколом огляду від 05.10.2022 року, яким підтверджено, що меседжі, виявлені у мовленні ОСОБА_12 , у своїй сукупності становлять підтримку рішень та дій держави-агресора рф та окупаційної адміністрації, зокрема в контексті реалізації псевдоузаконення переходу Херсона - тимчасово окупованої території України, під юрисдикцію держави-агресора рф;

- висновком експерта від № 54/15/6-307 від 08.09.2023 року за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, в ході проведення якої експертом досліджено усне мовлення ОСОБА_12 в інтерв`ю інтернет-виданню «ZOV Херсон», що зафіксовано протоколом огляду від 27.07.2023 року, яким підтверджено, що ОСОБА_13 закликає до підтримки (сприяння в реалізації) рішень та дій держави-агресора рф, її окупаційної адміністрації: «Дорогие жители города Херсона, идите и голосуйте, никого не бойтесь, ни на какие провакации не поддавайтесь, победа будет за нами, все будет хорошо»;

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджуюся показами свідка, допитаного в ході судового засідання.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він працював разом із ОСОБА_3 , знає його особисто. Останній працював на посаді стрільця воєнізованої охорони. В мережі інтернет бачив відеозапис на якому ОСОБА_3 , у форменому одязі, надавав інтерв`ю окупаційним ЗМІ, в ході якого закликав місцевих мешканців до голосування на так званому референдумі по приєднанню Херсонської області до рф. ОСОБА_3 підтримував агресивні дії рф, а також агітував до співпраці з окупаційною владою. На досудовому розслідуванні йому пред`являлися фото та відтворювалися відеофайли, на яких він впізнав ОСОБА_3 .

V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 року) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n. 161, заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону.

Аналізуючи вище перелічені докази, які вказують на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні свідок, надавав свої показання добровільно, без будь-якого стороннього примусу, будучи приведеним судом до присяги та попереджений про можливі негативні наслідки в разі надання неправдивих показань.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що неприязних відносин, між свідком сторони обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_3 не було, що свідчить про відсутність у свідка будь-яких підстав для спотворення вказаних ним подій, шляхом надання неправдивих показань.

Під час судового слідства не встановлено обставин, на підтвердження того, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вчинено під фізичним чи психологічним примусом.

Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого ОСОБА_3 ознака добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.

Зміст досліджених судом доказів, а також показів свідка, допитаного в судовому засіданні, дає підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи громадянином України, з власної ініціативи, перебуваючи на тимчасового окупованій території України, здійснив публічні заклики до проведення незаконного референдуму на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме: приєднання тимчасово окупованої військами рф території Херсонської області до складу російської федерації, шляхом надання інтерв`ю російсько-пропагандистським телеканалам, при цьому ОСОБА_3 мав вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними.

За викладених обставин, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд, оцінивши сукупність зібраних доказів, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, ставити їх під сумнів підстав немає та доводять факт вчинення обвинуваченим протиправних дій, а також за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч. 5 ст. 111-1 КК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом у повному обсязі.

VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставини, які відповідно до ст .66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

VІІ. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий та вперше притягається до кримінальної відповідальності.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинуваченого даних, характер, ступінь її суспільної небезпеки.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою злочину в тому числі проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченого, дають підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції встановленої ч.5 ст.111-1 КК України з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг та виборчим процесом, із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації всього належного обвинуваченому майна, й водночас вказує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування більш м`якого, оскільки є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи винного.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.09.2023 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який до затримання останнього та приведення вироку до виконання суд вважає за доцільне залишити без змін.

У резолютивній частині вироку серед іншого у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України).

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

- за проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи № 54/15/6-252 від 10.04.2023 року у розмірі 1672 гривень 86 копійок;

- за проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи № 54/15/6-307 від 08.09.2023 року у розмірі 1672 гривень 86 копійок;

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження у види арешту майна не застосовувались.

Кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду не завдано, цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст.124,369-371,373-374,381,382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг та виборчим процесом на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.09.2023 року - залишити без змін, до затримання ОСОБА_3 та приведення вироку до виконання.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг та виборчим процесом, рахувати з моменту відбуття ОСОБА_3 основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в загальному розмірі 3345 (три тисячі триста сорок п`ять) гривень 72 копійки.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого, якому вручались всі процесуальні рішення у цьому провадженні на підставі ч. 2 ст. 297-5 КПК України, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 46 КПК України про те, що захисник користується процесуальними правами обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Не пізніше дня, наступного за днем ухвалення вироку, надіслати його копію обвинуваченому.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Суддя ОСОБА_1