ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8776/25
провадження № 1-кс/753/1207/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру від 9 лютого 2024 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 11 липня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27 частиною четвертою статті 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1 травня 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру від 9 лютого 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 1 травня 2025 року матеріали скарги передано судді ОСОБА_1 .

Звертаючись зі скаргою до суду адвокат ОСОБА_3 зазначає, що повідомлення про підозру складено з порушенням пунктів 4-5 частини першої статті 277 КПК України, оскільки слідчим зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється за частиною п`ятою статті 27 КК України, а саме за приховування кримінального правопорушення, в той час як частина п`ята статті 27 КК України передбачає такі види пособників: сприяння вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасникам та заздалегідь обіцяне сприяння приховуванню кримінального правопорушення. Також повідомлення про підозру містить взаємовиключний опис обставин кримінального правопорушення щодо членства ОСОБА_6 в СТ «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме, що вона була членом СТ, та одночасно, що таке членство є завідомо неправдивим. Вказане свідчить про те, що повідомлення про підозру не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення. Також повідомлення про підозру містить взаємовиключний опис обставин щодо часу та місця згоди ОСОБА_5 на отримання від ОСОБА_6 як подарунку частки садового будинку. Серед іншого вказав про відсутність у повідомленні про підозру даних про обізнаність ОСОБА_5 з тим, що садовий будинок є чужим майном для ОСОБА_6 . Вказане свідчить про необґрунтованість підозри, а тому така має бути скасована.

У судове засідання 5 травня 2025 року з`явився прокурор та просив суд долучити до матеріалів справи копію ухвали суду від 10 квітня 2025 року, якою було відмовлено адвокату ОСОБА_3 у скасуванні повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, після судового засідання суду було передано від нього клопотання про відкладення розгляду скарги. Розгляд скарги було відкладено на 9 травня 2025 року.

У судовому засіданні 9 травня 2025 року адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи скарги та обставини на її обґрунтування, викладені у скарзі та просив її задовольнити- скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказав, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є підозрюваними у кримінальному провадженні, їх обох оголошено у розшук, у зв`язку з тим, що вони переховуються від органів досудового розслідування, а тому допит таких осіб як підозрюваних не здійснювався, можливо б після їх допиту була б змінена кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони підозрюються, проте на цей час, з урахуванням встановлених органом досудового розслідування обставин дії ОСОБА_5 кваліфіковано саме за частиною п`ятою статті 27 та частиною четвертою статті 190 КК України. Повідомлення про підозру відповідає вимогам КПК України та підстави для визнання її необґрунтованою та скасування відсутні.

Крім того через канцелярію суду 9 травня 2025 року було подано письмові заперечення прокурора.

Оцінивши обставини, що викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, поясненнях учасників судового розгляду, що надані в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно з положеннями статті 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до частини першої статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зокрема, пунктом 10 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2024 за № 0001185, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

9 лютого 2024 року слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у пособництві, тобто сприянні у приховуванні кримінального правопорушення, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

У повідомленні про підозру зазначено, що 22 квітня 1994 року між ОСОБА_6 та громадянином Республіки Федеративної республіки Німеччина ОСОБА_9 зареєстровано шлюб, після реєстрації якого кожен із подружжя обрали собі прізвище ОСОБА_10 .

У подальшому, за невстановлених слідством обставин у невстановлений слідством час ОСОБА_6 стала членом садівничого товариства «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 20039), отримавши у користування земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (СТ «ІНФОРМАЦІЯ_2»).

Під час шлюбу, 04 липня 2005 року, ОСОБА_6 набула у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (СТ «ІНФОРМАЦІЯ_2»), кадастровий номер :90:621:0002, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КВ № 125482, виданим Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 04.07.2005 на підставі рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №408/1818.

26 травня 2011 року між ОСОБА_11 і ОСОБА_6 укладено договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до якого подружжя визначило, що єдиним об`єктом права спільної сумісної власності є квартира АДРЕСА_1 . За цим договором, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_12 та зареєстрованим в реєстрі за № 248, ОСОБА_11 уступив на користь ОСОБА_6 єдине набуте у шлюбі майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, цього ж дня, 26 травня 2011 року, приватним нотаріусом ОСОБА_12 посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 245, договір дарування земельної ділянки, за яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_11 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,12 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :90:621:0002.

Згідно п.п. 3.2. вищевказаного договору дарування земельної ділянки (кадастровий номер :90:621:0002) від 26.05.2011, Дарувальник свідчить, що відчужувана земельна ділянка нікому іншому не продана, не подарована, не передана в іпотеку, не здана в оренду (найом), не є предметом сервітуту, суперфіцию, під забороною не перебуває, на земельній ділянці немає зареєстрованої в органах технічної інвентаризації забудови. Судового спору щодо земельної ділянки немає. Відсутність заборони на земельну ділянку підтверджується відповідним витягом з Єдиного реєстру заборон виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 станом на 26 травня 2011 року.

Зазначений договір дарування земельної ділянки було зареєстровано у виконавчому органі Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) 10.10.2011 за № 10-7-10826. Таким чином право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ОСОБА_11 .

12 липня 2011 року шлюб між ОСОБА_11 і ОСОБА_6 розірвано. Після розірвання шлюбу дружина залишила собі прізвище ОСОБА_10 , а чоловік повернувся на прізвище ОСОБА_9 .

30 серпня 2014 року між громадянином Федеративної республіки Німеччина ОСОБА_9 та ОСОБА_15 було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого кожен із подружжя обрали собі прізвище ОСОБА_9 .

29 грудня 2019 року ОСОБА_9 помер.

За життя ОСОБА_9 не встиг у встановленому законом порядку оформити право власності на збудований садовий дачний будинок загальною площею 349,6 м2, розташований на земельній ділянці площею 0,12 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (СТ «ІНФОРМАЦІЯ_2»), кадастровий номер :90:621:0002.

Так, за невстановлених слідством обставин, у невстановлений слідством час, ОСОБА_6 , достеменно знаючи та усвідомлюючи, що службові особи об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ) не вправі підписувати та видавати будь-які документи від імені та/або замість садівничого товариства «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ідентифікаційний код в ), звернулась до Голови правління об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ) ОСОБА_16 для видачі довідки про її членство в садівничому товаристві «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ідентифікаційний код в ), яка посвідчує певні обставини і події, які здатні спричинити наслідки правового характеру.

ОСОБА_16 , перебуваючи в період часу з 20 жовтня 1997 року по 28 травня 2017 року на посаді голови правління об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ), у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 28.05.2017, будучи службовою особою вказаного об`єднання товариств, використовуючи печатку та кутовий штамп об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ), достеменно знаючи та усвідомлюючи, що учасниками об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ) є лише юридичні особи приватного права, в тому числі громадські об`єднання зі статусом юридичної особи приватного права, при цьому садові товариства, що входять до складу об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ), в тому числі садівниче товариство «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ідентифікаційний код в ), зберігають за собою повну організаційно-правову самостійність, права юридичної особи та у своїй діяльності керуються власними статутами, Конституцією і законами України, а також достеменно знаючи і усвідомлюючи, що об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ) не має повноважень щодо прийому власників земельних ділянок в члени садівничих товариств, які є учасниками об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ), в тому числі в члени садівничого товариства «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ідентифікаційний код в ), на надрукованому бланку склав та власноручно підписав від свого імені і за себе, а також від імені і за головного бухгалтера об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ) ОСОБА_17 , завідомо неправдивий офіційний документ - довідку № 125 від 04.10.2006.

Довідка № 125 від 04.10.2006 є офіційним документом, оскільки засвідчувала певні обставини і події, які здатні спричинити наслідки правового характеру - здійснення, в тому числі на її підставі, державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Отже, ОСОБА_16 не маючи на те статутних і законодавчих повноважень склав завідомо неправдивий офіційний документ - довідку № 125 від 04.10.2006.

Крім того, ОСОБА_16 , не маючи на те повноважень, підстав та підтверджуючих документів, вніс до офіційного документу - довідки № 125 від 04.10.2006, складеної від імені об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ), завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 є членом СТ «ІНФОРМАЦІЯ_2» та власником садового будинку АДРЕСА_3 і в повному обсязі сплатила суму пайового внеску за вказаний будинок. При цьому, у вказаній довідці не було зазначено площу зазначеного будинку, суму пайового внеску та дату його сплати.

Крім того, ОСОБА_16 , не маючи на те повноважень, підстав та підтверджуючих документів, вніс до офіційного документу - довідки № 125 від 04.10.2006 завідомо неправдиві відомості, а саме, що будинок АДРЕСА_3 було введено в експлуатацію у 1990 році.

Отже, ОСОБА_16 , не маючи на те повноважень, підстав та підтверджуючих документів вніс до офіційного документу - довідки № 125 від 04.10.2006 завідомо неправдиві відомості.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2023 у справі № 753/4818/23 було задоволено клопотання захисника ОСОБА_18 про закриття кримінального провадження №0001111 від 15.03.2023 та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_16 у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 366 КК України.

Зазначену підроблену довідку № 125 від 04.10.2006 ОСОБА_16 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, не будучи обізнаним про подальші злочинні наміри ОСОБА_6 , але не пізніше 30.06.2020, передав ОСОБА_6 , яка достеменно усвідомлювала та розуміла, що вказана довідка видана неуповноваженою особою та до неї внесено завідомо неправдиві відомості.

Після чого, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, діючи з прямим умислом на заволодіння чужим нерухомим майном шляхом обману (шахрайство) та одержання прав на чуже нерухоме майно шляхом обману (шахрайство) в особливо великих розмірах, достеменно знаючи, що після укладення 26 травня 2011 року договору дарування своєму колишньому чоловіку ОСОБА_11 земельної ділянки яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий № :90:621:0002, площею 0,12 га, вона втратила членство в садівничому товаристві «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ідентифікаційний код в ), а також не маючи права на набуття права власності на не введений та не зареєстрований у встановленому законом порядку садовий дачний будинок загальною площею 349,6 кв. м., що розташований на вказаній земельній ділянці та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим нерухомим майном в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 , 30 червня 2020 року близько 17:00 години, перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 , де здійснює свою діяльність приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_19 , з метою реєстрації за собою права власності на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звернулась до державного реєстратора ОСОБА_19 (приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу), яка не була обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_6 , із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), яку було зареєстровано о 17:03:59 годині.

При цьому, до вказаної заяви ОСОБА_6 в тому числі додала завідомо підроблений офіційний документ - довідку № 125 від 04.10.2006 видану Головою правління об`єднання садівничих товариств масиву «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ідентифікаційний код в ) ОСОБА_16

30 червня 2020 року за результатом розгляду заяви ОСОБА_6 приватним нотаріусом ОСОБА_19 , яка не була обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_6 , прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна - садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та внесено запис про право власності за ОСОБА_6 .

Отже, ОСОБА_6 внаслідок реєстрації права власності на нерухоме майно заволоділа чужим нерухомим майном в особливо великих розмірах шляхом обману (шахрайство), а саме заволоділа садовим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ринковою вартістю 10 846 000 гривень 00 копійок.

У подальшому, ОСОБА_5 , будучи знайомим із ОСОБА_6 та обізнаним про те, що право власності на садовий будинок за адресою АДРЕСА_2 не був зареєстрований на ОСОБА_11 за життя останнього, у період з 30 червня 2020 року по 09 липня 2020 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці дізнався, що право власності на зазначений будинок за собою незаконно зареєструвала ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_20 , переслідуючи корисливий мотив, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09 липня 2020 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою сприяння приховуванню кримінального правопорушення, яке мало бути спрямоване на ускладнення оформлення права власності на будинок на законних власників, погодився на отримання від ОСОБА_6 у якості подарунку будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Так, 09 липня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи узгоджено, прибули до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_21 , яка здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_5 , де ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 набула право власності на вказаний будинок незаконно, надав копії персональних документів та погодився на укладання договору дарування, відповідно до якого ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 будинку за адресою АДРЕСА_2 ., загальною вартістю 10 846 000 гривень 00 копійок, тим самим сприявши ОСОБА_6 у приховуванні кримінального правопорушення, чим завдано збитків на вказану суму.

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у пособництві, тобто у сприянні приховування кримінального правопорушення, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 КК України (чинна до 11.08.2023).

Кримінальний процесуальний закон, встановивши наявність процесуальної можливості оскаржувати повідомлення про підозру, не визначив правил або обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру.

В межах розгляду скарги на повідомлення про підозру, виходячи з доводів скарги, слідчий суддя оцінює достатність доказів для підозри та/або дотримання вимог глави 22 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру та виконання процесуальних формальностей, пов`язаних із підписанням та врученням повідомлення про підозру.

Вимоги до змісту письмового повідомлення про підозру передбачені статтею 277 КПК України. Так, згідно з вказаною нормою, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частини перша, четверта статті 278 КПК України).

Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, його зміст відповідає вищенаведеним вимогам КПК України і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному ОСОБА_5 у спосіб, передбачений цим Кодексом, що зокрема встановлено в постанові Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

Зауваження адвоката стосовно того, що ОСОБА_5 інкримінується діяння, яке не є злочином, слідчий суддя відхиляє, оскільки правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 276 ЦПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

КПК України оперує різними стандартам доказування залежно від стадій кримінального процесу та процесуальних дій і рішень - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.

Слідчий суддя зазначає, що системний аналіз норм чинного кримінального процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що під обґрунтованою підозрою слід розуміти існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити інкриміноване їй правопорушення. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

На підтвердження причетності ОСОБА_5 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, як зазначив у письмових та усних поясненнях прокурор, у матеріалах кримінального провадження містяться протоколи допиту потерпілої, свідків, висновки почеркознавчої експертизи, матеріали, отримані в результаті тимчасових доступів.

Також прокурор просив врахувати, що ОСОБА_16 , який був головою СТ «ІНФОРМАЦІЯ_2», не маючи на те статутних і законодавчих повноважень склав завідомо неправдивий офіційний документ - довідку № 125 від 04.10.2006 та вніс до неї завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 є членом СТ «ІНФОРМАЦІЯ_2» та власником садового будинку АДРЕСА_3 .

При цьому, матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_16 були надіслані до Дарницького районного суду м. Києва та ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2023 у справі № 753/4818/23 було задоволено клопотання захисника ОСОБА_18 про закриття кримінального провадження №0001111 від 15.03.2023 та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_16 у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 366 КК України (службове підроблення).

Отже, враховуючи зміст повідомлення про підозру, а також доводи сторони захисту щодо її необґрунтованості, враховуючи надані стороною обвинувачення пояснення, слідчий суддя дійшов висновку про достатність даних для доведення причетності ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною четвертою статті 190 КК України, а підозра, про яку повідомлено ОСОБА_5 не є вочевидь необґрунтованою.

Оцінюючи інші твердження захисника слідчий суддя враховує, що під час розгляду такої категорії скарг слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою.

Саме при розгляді кримінального провадження по суті суд, відповідно до положень статті 94 КПК України, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку може прийняти рішення щодо стадії кримінального правопорушення, за наявності підстав, встановити наявність/відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_22 до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про скасування рішень про державну реєстрацію та долучення до скарги копій документів із такої цивільної справи, не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 та наявність цивільної справи не спростовує підозри у наявності в діях відповідача у такій справі ознак кримінального правопорушення.

Інші доводи скарги зводяться до оцінки слідчим суддею доказів про наявність/відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення.

Стороною захисту не наведено у скарзі та у судовому засіданні обставин та не підтверджено їх доказами, які б очевидно та беззаперечно вказували на непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або про необґрунтованість повідомленої підозри.

Отже, враховуючи те, що вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру відбулося відповідно до вимог законодавства та у спосіб, передбачений нормами КПК України, повідомлення про підозру відповідає вимогам статті 277 КПК України, та відсутність повноважень у слідчого судді надавати оцінку обґрунтованості підозри з точки зору наявності достатніх та допустимих доказів для встановлення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, що є безпосереднім обов`язком суду при розгляді кримінального провадження по суті, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 9 лютого 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною четвертою статті 190 КК України.

З огляду на викладене, скарга адвоката ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 276-278, 303-307, 309, 376 КПК України

УХВАЛИВ:

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру від 9 лютого 2024 року ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 16 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1