Справа № 541/3220/25
Провадження № 1-кс/541/745/2025
У Х В А Л А

іменем України

18 серпня 2025 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному 14 серпня 2025 року до ЄРДР за № 0000182за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на: посвідчення інспектора відділу внутрішньої безпеки ГР ГУМВС України в м. Києві серії УВБ № 125531; довідку Громадської організації «Служба економічної безпеки» від 10 грудня 2024 року, власником яких є ОСОБА_4 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження, користування власником.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2025 року за № 0000182 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 серпня 2025 року об 11 год 55 хв. до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від начальника СРПП Миргородського РВП ОСОБА_5 про те, що поряд із будинком № 10 по вул. Сорочинській в м. Миргороді Полтавської області зупинено ОСОБА_4 , який під час перевірки пред`явив посвідчення працівника внутрішньої безпеки ГР ГУМВС України в м. Києві, видане на його ім`я, яке має ознаки підробки, а також надав довідку ГО «Служба економічної безпеки» від 10 грудня 2024 року.

Постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 14 серпня 2025 року вилучені речі визнано речовими доказами та передано до кімнати речових доказів.

Прокурор зазначив, що арешт вищезазначеного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих та процесуальних дій з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та проведення відповідних експертиз, тому просив накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розглядклопотання без його участі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

14 серпня 2025 року об 11 год 30 хв. працівниками Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області поряд із будинком № 10 по вул. Сорочинській в м. Миргороді Полтавської області зупинено ОСОБА_4 , який під час перевірки пред`явив посвідчення працівника внутрішньої безпеки ГР ГУМВС України в м. Києві, видане на його ім`я, яке має ознаки підробки, та надав довідку ГО «Служби економічної безпеки» від 10 грудня 2024 року, не будучі учасником громадської організації.

Положенням ст. 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ч. 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що майно, про арешт якого заявлено клопотання, є речовим доказом по кримінальному провадженню, метою застосування арешту майна є зокрема збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий суддя вважає, що твердження прокурора про необхідність арешту майна як речового доказу відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, наклавши арешт на посвідчення інспектора відділу внутрішньої безпеки ГР ГУМВС України в м. Києві серії УВБ № 125531; довідку ГО «Служба економічної безпеки» від 10 грудня 2024 року, власником яких є ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування його власником.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування власником тимчасово вилученого майна, а саме: посвідчення інспектора відділу внутрішньої безпеки ГР ГУМВС України в м. Києві серії УВБ №125531, яке запаковано до сейф-пакету Національної поліції України CRI 1221171; довідку Громадської організації «Служба економічної безпеки» від 10 грудня 2024 року, яку запаковано до сейф-пакету Національної поліції України CRI 1221170, власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію цієї ухвали для виконання направити прокурору, який звернувся з цим клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1