У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання детектива Бюро економічної безпеки України, поданого у кримінальному провадженні № 0001262 від 11 липня 2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Дніпровське Чернігівського району Чернігівської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України

У С Т А Н О В И В:

Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України розслідується кримінальне провадження №0001262 від 11.07.2019 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001) та ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що не пізніше лютого 2019 року (більш точний час слідством не встановлено), ОСОБА_6 утворив на території м. Києва та м. Чернігова стійке ієрархічне об`єднання більше п`ятнадцяти осіб, до якого увійшли керівники структурних частин ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та члени злочинної організації ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , особи на ім`я ОСОБА_17 та інші невстановлені учасники, які за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього заволодінням чужим майном шляхом обману (шахрайства) шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Після цього, у період з лютого 2019 року по серпень 2024 року, перебуваючи у приміщеннях кол-центрів, що розташовувались за адресами: АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_4, які були обладнанні серверним програмним забезпеченням, комп`ютерною технікою та засобами телефонії для здійснення віддалених дзвінків та відправки повідомлень випадковим абонентам за протоколами встановленої сесії (SIP), а також закритими від загального доступу каналами зв`язку з підключенням спеціального програмного забезпечення для спілкування «MyChat Client 8.7.0», увівши в оману потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 та ОСОБА_46 під виглядом їх виграшу у лотереях «УкрТорг», «ПошТорг», «7 Бажань», «Імідж Клуб», «Родинний Клуб», «Народний Шанс», «Гарант Грант», «Щасливий Дім» «Щасливий Квиток», «Щаслива Посилка» чи інших вигаданих програмах лояльності, відправили на їх адресу поштові посилки з буклетами, брошурами, листівками та іншими поліграфічними матеріалами, які підтверджували ці виграші з дрібними побутовими речами і сувенірами зі складських приміщень, що розташовувались за адресами: м. Київ, вул. Кіото, 25, м. Чернігів, пр. Перемоги, 62, заволодівши їх грошовими коштами в сумі 1 095 619 грн., які були сплачені на рахунки підконтрольних юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у відділеннях АТ «Укрпошта».

ОСОБА_5 підозрюється в участі у злочинній організації, з метою вчинення тяжких злочинів, направлених на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчиненого повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 та ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

-повідомленням про злочин та протоколами допиту у якості потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_28 та інших потерпілих, які надали свідчення про обставини та спосіб вчинення злочину, а також надали докази, які підтверджують факт шахрайства вчиненого відносно них, зокрема листівки, сертифікати виграшів у неіснуючих лотереях, надісланих на їх адресу засобами поштового зв`язку;

-протоколом огляду від 14.04.2023, згідно з яким в результаті проведених негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних мереж (ПЕОМ) отримано інформацію з робочого комп`ютера оператора кол-центру, створеного та задіяного у злочинній діяльності, якою підтверджується чітка та злагоджена структура злочинної організації, ролі виконавців, а також їх взаємозв`язок між собою;

-протоколом огляду речей від 10.01.2023 речей та документів, вилучених у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з яким встановлено наявність на комп`ютерній техніці ОСОБА_12 інструкції та механізм вчинення шахрайських дій відносно громадян, а також листування між собою членами злочинної організації;

-протоколами огляду від 05.04.2023, згідно з якими в результаті проведених негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж отримано інформацію про розмови ОСОБА_6 , у тому числі з іншими учасниками злочинної організації, які підтверджують обставини та способи вчинення кримінального правопорушення;

-протоколами огляду від 10.09.2022, згідно з якими в результаті проведених негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж отримано інформацію про розмови ОСОБА_6 , у тому числі з іншими учасниками злочинної організації, які підтверджують обставини та способи вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом огляду від 21.11.2024, згідно з яким отримано інформацію про спосіб вчинення шахрайських дій відносно потерпілої ОСОБА_30 учасниками злочинної організації з числа операторів кол-центів;

-протоколом обшуку від 01.11.2022 за адресою розташування кол-центру: АДРЕСА_4 та протоколом огляду від 06.02.2023 вилучених предметів 01.11.2022 за адресою розташування кол-центру: АДРЕСА_4, з яких вбачається, що за місцем вчинення злочину були виявлені інструкції шахрайських дій відносно громадян, брошури, буклети, акції «Народний шанс», «Щасливий дім», «Укрторг» із неправдивими відомостями про виграш грошових коштів громадянами у значних сумах, печатки, штампи, первинна бухгалтерська документація створених до протиправної діяльності підприємств, а також осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом обшуку від 01.11.2022 за адресою розташування фасувального складу: АДРЕСА_5 , з якого вбачається, що за місцем вчинення злочину були виявлені сформовані в адресу громадян посилки від імені «Народний шанс», «Укрторг», «7 бажань», «Щасливий дім» «з дрібними побутовими речами та брошурами та листами про виграш громадянами значних сум в акціях та лотереях;

-протоколом обшуку від 27.11.2024 за адресою розташування кол-центру: АДРЕСА_4 , з якого вбачається, що за місцем вчинення злочину були виявлені аналогічні інструкції шахрайських дій відносно громадян, печатки, штампи, первинна бухгалтерська документація створених до протиправної діяльності підприємств, а також осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом обшуку від 27.11.2024 за адресою розташування фасувального складу: АДРЕСА_6 , з якого вбачається, що за місцем вчинення злочину були виявлені сформовані в адресу громадян посилки від імені «Народний шанс», «Укрторг» з дрібними побутовими речами та брошурами та листами про виграш громадянами значних сум в акціях та лотереях;

-протоколом огляду від 25.11.2024 щодо отриманих доходів учасниками злочинної організації, з яких вбачається, що з 2019 року основним джерелом їх доходів були кошти, отримані за сплату громадянами поштових відправлень з неправдивими відомостями про виграш значних сум в акціях та лотереях;

-іншими доказами, які відповідно до ст. 222 КПК України не підлягають розголошенню під час досудового розслідування.

18.12.2024 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Бюро економічної безпеки України, у кримінальному провадженні № 0001262 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, вважав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час існують, а підозра пред`явлена ОСОБА_5 є обґрунтованою та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що висунута їй підозра є необґрунтованою. Повідомила, що працювала звичайним оператором кол-центру, про те, що робили директори не знала, а лише відправляла посилки, жодних протиправних дій не вчиняла.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки висунута ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою та не підтверджується документами, наявними в матеріалах кримінального провадження. Зазначив, що ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваної прокурором в судовому засіданні не доведені. Стверджував, що підозрювана не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування, позитивно характеризується, працевлаштована, має міцні соціальні зв`язки, має сім`ю та постійне місце проживання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, захисників та підозрювану доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме, письмовими документами, в їх сукупності. Зокрема причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення на даному етапі досудового розслідування підтверджується наведеними у клопотанні доказами та іншими матеріалами провадження.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно вимог до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, судом встановлено таке.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи невинуватість підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що долучені до клопотання та були враховані слідчим суддею, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування наявна обґрунтована підозра причетності ОСОБА_5 до інкримінованих їй дій.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що долучені до клопотання слідчого докази, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрювана можливо вчинила інкриміновані їй дії. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винною у вчиненні злочину, а також з огляду на характер і високий ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого вона підозрюється.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для відмови в задоволенні клопотання слідчого не встановлено, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу.

За змістом ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в період воєнного стану, а під час досудового розслідування може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Також тяжкість покарання може спонукати ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності.

Проте, слідчий суддя враховує, що підозрювана ОСОБА_5 не ухилялася від явки за викликами до уповноважених осіб, працевлаштована та позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, має сім`ю, має постійне місце проживання.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби на 39 днів, тобто до 26 січня 2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись Кримінальним процесуальним кодексом України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на 39 (тридцять дев`ять) днів, тобто до 26 січня 2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23 год 00 хв до 06 год 00 хв наступної доби, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, поживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з підозрюваними, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 0001262;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1