н/п 1-кп/953/391/25
"27" травня 2025 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
обвинуваченого ОСОБА_2 ,
захисника адвоката ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.
26 травня 2025 року на адресу суду від представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи у вказаному кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_2 вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР відбулася дорожньо-транспортна подія, у результаті якої потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза лівої ліктьової кістки на межі верхньої та середньої третини і на межі середньої і нижньої третини без зсуву. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/662-А/19 від 28 жовтня 2019 року вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
27 травня 2025 року на адресу суду від захисника адвоката ОСОБА_3 надійшли заперечення на клопотання представника потерпілого про проведення експертизи. Зазначив, що ухвалою суду від 14 листопада 2024 року за клопотанням представника потерпілого у вказаному кримінальному провадженні була призначена комісійна судово-медична експертиза, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. 21 лютого 2025 року на адресу суду від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшли матеріали кримінального провадження без виконання судово-медичної експертизи, з тих підстав, що не була проведена попередня оплата, а тому судово-медична експертиза не може бути проведена. Вказав, що подане повторно клопотання представником потерпілого про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні, спрямоване на затягування судового розгляду справи.
Зазначив, що Харківський апеляційний суд, скасовуючи вирок Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2023 року, виходив з того, що суд першої інстанції не вжив жодних заходів щодо забезпечення прибуття в судове засідання експерта ОСОБА_7 , який є саме лікарем ортопедом - травматологом та міг би, на думку суду апеляційної інстанції, в судовому засіданні пояснити та можливо усунути наявні протиріччя та недоліки у висновках судово-медичних експертиз. Також суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що при проведенні комісійної судово-медичної експертизи № 08-72/2021 експертами не враховано та не прийнято до уваги наявний в медичній карті амбулаторного хворого запис від 19 вересня 2019 року про те, що ОСОБА_6 звернувся до сімейного лікаря зі скаргою на болі в області лівої ключиці та лівого передпліччя, тоді як у вищезазначеному висновку вказано, що ОСОБА_6 звернувся до травматолога лише 23 вересня 2019 року, що теж було залишено поза увагою судом першої інстанції. Зазначив, що під час нового розгляду вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції зазначені в ухвалі Харківського апеляційного суду вказівки були у повному обсязі. Зауважив на тому, що позиція представника потерпілого з приводу того, що експерт ОСОБА_7 під час його допиту у судовому засіданні не усунув суперечностей, які містяться у висновку судово-медичної експертизи № 12-14/662-А/19, проведеної експертом КЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_8 та висновку комісійної судово-медичної експертизи № 08-72/2021, проведеної КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», не відповідає встановленим під час судового засідання обставинам. Так, допитаний у судовому засіданні як експерт ОСОБА_7 пояснив, що особисто брав участь у проведенні комісійної судово-медичної експертизи № 08-72/2021 та він детально вивчав історію хвороби потерпілого ОСОБА_6 , звертав увагу на те, що ОСОБА_6 звертався 19 вересня 2019 року до лікаря зі скаргами на біль в лівій руці, однак доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_6 був перелом лівої ліктьової кістки, не було. Допитаний судом лікар ОСОБА_9 підтвердив, що ОСОБА_6 дійсно звертався до нього зі скаргами на біль в лівій руці, однак доказів на підтвердження в нього перелому лівої ліктьової кістки у вигляді рентгенограми надано не було. ОСОБА_9 визнав, що у порушення протоколу він не направив ОСОБА_6 для рентген обстеження. Звернув увагу на тому, що предметом доказування у цій справі є встановлення факту отримання ОСОБА_6 перелому лівої ліктьової кістки 12 вересня 2019 року. Разом з тим під час розгляду справи встановлено, що відсутні медичні дані щодо наявності у ОСОБА_6 перелому лівої ліктьової кістки у період з 12 по 23 вересня 2019 року. Звернув увагу на те, що питання, які представник потерпілого ставить на вирішення експерту, є некоректними.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що потерпілий та його представник намагаються затягнути розгляд кримінального провадження.
Потерпілий та представник потерпілого у судове засідання не з`явилися, від адвоката ОСОБА_10 на адресу суду надійшла заява, в якій просив розглядати питання про призначення комісійної судово-медичної експертизи за його відсутності та за відсутності потерпілого.
Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що 12 вересня 2019 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Нескорених (Героїв Праці) зі сторони вул. Академіка Павлова у бік вул. Барабашова у Харкові, діючи необережно, почав здійснювати маневр лівого повороту, заїжджаючи при цьому на територію подвір`я, та не надав переваги у русі мопеду Honda Dio, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з вищевказаним мопедом. У результаті ДТП водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому діафіза лівої ліктьової кістки на межі верхньої та середньої третини і на межі середньої і нижньої третини без зсуву.
Під час досудового розслідування була проведена судово-медична експертиза № 12-14/662-А/19 від 28 жовтня 2019 року, відповідно до висновку якої у зв`язку з подією, можливо, 12 вересня 2019 року у ОСОБА_6 мали місце пошкодження: садна на обличчі і кінцівках; перелом діафіза лівої ліктьової кістки на межі верхньої і середньої третини і на межі середньої і нижньої третини без зсуву.
За результати судового розгляду вказаного кримінального провадження, суд першої інстанції 27 квітня 2023 року ухвалив вирок, яким ОСОБА_2 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, та виправдано, у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року скасовано вирок Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_2 і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року за клопотанням представника потерпілого у кримінальному провадженні призначена комісійна судово-медична експертиза, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи.
21 лютого 2025 року на адресу Київського районного суду м. Харкова надійшли від завідувача відділу комісійних судово-медичних експертиз ДСУ «Київське міське бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_11 матеріали кримінального провадження без виконання судово-медичної експертизи, оскільки не була проведена попередня оплата, тому судово-медична експертиза не може бути проведена.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2025 року відновлено розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Як вбачається з наданих представником потерпілого адвокатом ОСОБА_12 документів, він звертався з адвокатським запитом до МОЗ України щодо надання роз`яснень про правомірність дій завідуючого відділу комісійних експертиз ДСУ «Київське бюро судово-медичної експертизи» про відмову виконання ухвали суду про призначення комісійної судово-медичної експертизи з підстав непроведення попередньої оплати за її проведення.
Оскільки у відповіді директора Департаменту високотехнологічної медичної допомоги та інновацій Міністерства охорони здоров`я ОСОБА_13 на адвокатський запит представника потерпілого зазначено, що відповідно до абз. 2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України, представник потерпілого просив вдруге призначити експертизу в іншій установі.
За змістом ч. 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Як зазначено у ч. 2 ст. 84 КПК України, висновок експерта є одним з процесуальних джерел доказів.
При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.
Положеннями ч. 1 ст. 332 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, у тому числі, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.
За змістом ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Суд встановив, що у вказаному кримінальному провадженні були проведені дві експертизи.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/662-А/19, проведеної КЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», у зв`язку з подією, можливо, 12 вересня 2019 року у ОСОБА_6 мали місце пошкодження: садна на обличчі і кінцівках; перелом діафіза лівої ліктьової кістки на межі верхньої і середньої третини і на межі середньої і нижньої третини без зсуву.
Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 вказав, що після ДТП, що мала місце 12 вересня 2019 року, коли він прийшов до тями, то в нього вже був ортез Дельбе. 18 вересня 2019 року його було виписано з ХМКЛШНМД № 4, а 19 вересня 2019 року він вже звернувся за місцем мешкання до Міської лікарні № 24 м. Харкова через біль у лівій руці, де лікар-травматолог направив його для проходження рентгену. Оскільки рентген апарат того дня не працював, тому він зміг пройти обстеження лише 23 вересня 2019 року. Під час рентген обстеження у ОСОБА_6 був виявлений перелом лівого передпліччя. ОСОБА_6 повідомив, що після ДТП він постійно відчував біль у лівій руці, при цьому він не пам`ятає, чи надав лікарю скарги щодо болю в лівому передпліччі, оскільки внаслідок травми голови у нього виникла амнезія.
Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повідомили, що 18 вересня 2019 року ОСОБА_6 був виписаний з ХМКЛШНМД № 4. 19 вересня 2019 року він звернувся до лікувального закладу за місцем мешкання, при цьому жодних трав, у тому числі травм лівої руки він не отримував.
Допитаний під час судового розгляду лікар-травматолог міської лікарні № 24 ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_6 19 вересня 2019 року дійсно звернувся до нього зі скаргами на біль в лівій руці та під час обстеження у нього виникли підозри щодо наявності у потерпілого перелому у лівому передпліччі, тому він запропонував ОСОБА_6 пройти рентген обстеження. Але на момент встановлення діагнозу перелому лівого передпліччя у ОСОБА_6 крім скарг на болі у лівому передпліччі, інших медичних даних щодо травм для встановлення правильного діагнозу відповідно до медичного протоколу у лікаря ОСОБА_9 станом на 19 вересня 2019 року не було. 19 вересня 2019 року рентген-апарат у лікарні не працював, тому лише 23 вересня 2019 року ОСОБА_6 зміг пройти рентген обстеження. Під час проходження рентген обстеження у нього було діагностовано перелом ліктьової кістки лівого передпліччя.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_7 пояснив, що особисто брав участь у проведенні комісійної судово-медичної експертизи № 08-72/2021 та він детально вивчав історію хвороби потерпілого ОСОБА_6 , звертав увагу на те, що ОСОБА_6 звертався 19 вересня 2019 року до лікаря зі скаргами на біль в лівій руці, однак доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_6 був перелом лівої ліктьової кістки, не було.
Враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження наявні два протилежні за своїм змістом висновки експертів, та з метою не порушення прав учасників процесу, суд вважає за необхідне клопотання представника потерпілого задовольнити та призначити у даній справі комісійну судово-медичну експертизу.
Для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема давність та механізм утворення у потерпілого тілесних ушкоджень, суд вважає за необхідне призначити комісійну судово-медичну експертизу на базі Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи.
Відповідно до п.1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 року комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.
Згідно з п. 3 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи - комісійні експертизи у відділі проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи, а також з метою встановлення терміну зачаття, здатності до запліднення, проценту втрати професійної працездатності (див. додаток) і правильності надання медичної допомоги у випадках притягнення до кримінальної відповідальності медичних працівників за "професійні правопорушення".
Враховуючи вищезазначене та ті обставини, що протиріччя, які містяться у висновках експертів не усунуті під час допиту експерта у судовому засіданні, тому є необхідність для з`ясування усіх фактичних обставин справи з урахуванням всіх досліджених в суді доказів, у зв`язку з чим суд вважає, що клопотання представника потерпілого про призначення комісійної судово-медичної експертизи підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 376 КПК України, суд
Клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про призначення комісійної судово-медичної експертизи задовольнити.
1. Які тілесні ушкодження були спричинені потерпілому ОСОБА_6 внаслідок ДТП, яка мала місце 12 вересня 2019 року, з урахуванням стаціонарного та амбулаторного лікування, їх характер, локалізація, ступінь тяжкості?
2. Який механізм спричинення вказаних тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 ?
3. Яка давність (термін) утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_6 після події ДТП 12 вересня 2019 року?
4. Чи обов`язково перелом діафізарної частини трубчастої кістки, якою є ліва ліктьова кістка, супроводжується набряком, болем при іммобілізації ортезом Дельбе?
5. Чи міг ОСОБА_6 при іммобілізації ортезом Дельбе та наявної у нього травми голови та її наслідків під час стаціонарного лікування не вказати на перелом діафізарної частини трубчастої кістки, якою є ліва ліктьова кістка?
6. Чи міг консолідований перелом лівої ключиці (анамнестично 2016 рік) стати підставою для іммобілізації ортезом Дельбе?
7. Чи міг перелом діафізарної частини трубчастої кістки, якою є ліва ліктьова кістка, стати підставою для іммобілізації ортезом Дельбе при наявності консолідованого перелому лівої ключиці (анамнестично 2016 рік)?
8. Чи є медичні дані про наявність у ОСОБА_6 травми у період з 18 вересня 2019 року по 19 вересня 2019 рік, яка стала підставою для перелому діафізарної частини трубчастої кістки, якою є ліва ліктьова кістка?
9. Чи виключається перелом діафізарної частини трубчастої кістки, якою є ліва ліктьова кістка, у ОСОБА_6 тпри ДТП, яка мала місце 12 вересня 2019 року?
10. Чи перебувають виявлені після події ДТП 12 вересня 2019 року у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП, яка мала місце 12 вересня 2019 року?
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Висновок комісійної судово-медичної експертизи після проведення комісійної судово-медичної експертизи направити на адресу Київського районного суду м. Харкова.
Роз`яснити експертам, що згідно ч. 3 ст. 102 КПК України, якщо при проведенні експертизи будуть виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких не ставилися питання, експерти мають право зазначити про них у своєму висновку.
На час проведення експертизи провадження у справі - зупинити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 28 травня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1