Справа № 204/3932/24
Провадження № 1-кп/204/507/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань кримінальне провадження № 0000074, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебуває вищевказана справа.

Ухвалою суду від 16.07.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_5 з-під варти. Захисник просила суд застосувати під час ухвалення судового рішення виключно норми Конституції України та міжнародного права. У поданому клопотанні захисник просила долучити до справи скеровану нею до найвищих державних установ України та ЄСПЛ заяву, перевіривши під час ухвалення судового рішення норми чинного законодавства, виходячи з того, що всупереч ст. 94 Конституції України, починаючи з 29.06.1996 року жоден закон, у тому числі й кодекси України, не були підписані відповідними посадовими особами: Головою Верховної Ради України і Президентом України одночасно, що свідчить про грубе порушення процедури їх прийняття, що як наслідок свідчить про їх нікчемність і неможливість застосування під час здійснення правосуддя.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 подане клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому заперечувала, у зв`язку з відсутністю підстав. Щодо сумнівів захисника у чинності нормативно-правових актів, вказала, що вирішення вказаних питань належить до повноважень Конституційного суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав та просив суд його задовольнити.

Вивчи подане клопотання, вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Зі змісту поданого захисником ОСОБА_4 клопотання вбачається, що дане клопотання по суті є клопотанням про скасування запобіжно заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Зміна запобіжного заходу передбачає появу після постановлення ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суд, суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а встановлює наявність нових обставин, які можуть впливати на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу від дня постановлення відповідної ухвали.

Так з аналізу поданого клопотання, судом встановлено, що на обґрунтування необхідності звільнення обвинуваченого з-під варти захисником не наведено жодних обставин, які свідчать про зменшення або відсутність існування раніше встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необґрунтованості застосування запобіжного заходу, обставин, які б вказували на неможливість тримання обвинуваченого під вартою.

Посилання захисника на необхідність звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку з наявністю сумнівів у чинності законів, у тому числі кодексів України, у будь-якому випадку не може прийматися судом, як підстава для зміни запобіжного заходу.

При цьому, саме діючим КПК України, визначено, у тому числі, процедуру застосування, зміну та скасування запобіжних заходів.

Необхідно вказати, що суд загальної юрисдикції при розгляді кримінального провадження, в межах своєї компетенції, не наділений повноваженнями надавати оцінку чинності законів, у тому числі кодексів, вирішувати питання про їх конституційність, а має лише застосовувати чинне законодавство, що також узгоджується з позицією викладеною у рішенні Верховного Суду від 14.11.2018 у справі 161/6310/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Відповідно до ст.ст.8, 19, 68 Конституції України органи державної влади, у тому числі суд, зобов`язаний діяти виключно на підставі та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Кримінальний кодекс України та Кримінальний процесуальний кодекс України були прийняті Верховною Радою України, підписані Президентом України, офіційно оприлюднені та набрали чинності у встановленому законом порядку.

Жодним судовим рішенням, у тому числі Конституційного Суду України, вказані закони не визнані такими, що суперечать Конституції України.

Таким чином, ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки стороною захисту не доведено, що наразі існують обставини, які є підставою для скасування запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

За таких обставин, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування обвинуваченому запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369-372, 376, 392-393 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення з-під варти обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1