В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2025 м. Львів.

Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових №0000306 від 13.02.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , 13.02.2025 приблизно о 13 год 30 хв, керуючи спеціалізованим вантажним самоскидом марки «КАМАЗ-6520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з території будівельного майданчика, що розташований біля буд. № 48 по вул. Стрийській у м. Львові, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5 «дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; Розділу 2 п. 2.3 підпункт б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; підпункт д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; Розділу 10 п. 10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який будучи охоронцем на вказаному будівельному майданчику, відчинив металеву браму та переходив проїзну частину дороги, справа на ліво, відносно напрямку руху спеціалізованого вантажного самоскида. В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких 13.02.2025 перебуваючи в реанімаційному відділені КНП 1 ТМО ВП «Лікарня Святого Луки», що за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 23, помер.

Порушення означених Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно він 13.02.2025 перебуваючи на роботі, керуючи спеціалізованим вантажним самоскидом марки «КАМАЗ-6520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з території будівельного майданчика, що розташований біля буд. № 48 по вул. Стрийській у м. Львові, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконався, що не створює небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_6 , який працював охоронцем на вказаному будівельному майданчику та в момент наїзду відчинив металеву браму та переходив проїзну частину дороги. Потерпілого не бачив, бо той попав в «сіру зону». В подальшому також відшкодував ОСОБА_7 , яка є донькою загиблого, матеріальні і моральні збитки. У вчиненому щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілого; проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заяву, в якій зазначила, що не має претензій до ОСОБА_4 , оскільки завдану їй матеріальну та моральну шкоду обвинуваченим частково відшкодовано, а також потерпілий має намір іншу частину матеріальної та моральної шкоди стягнути з страхової компанії, у якій застрахований автомобіль винуватця ДТП.

В судовому засіданні представник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого, та просив суд не обирати для ОСОБА_4 покарання, пов`язане з позбавленням волі, застосувавши до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, оскільки робота водієм є основним заробітком для обвинуваченого ОСОБА_4 та основним джерелом доходу для його сім`ї.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставинами, які пом`якшують покарання, є те, що ОСОБА_4 повністю і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, ОСОБА_4 , то він характеризується позитивно; є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_3 ); на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває; шкода потерпілому відшкодована, потерпілий не має претензій до обвинуваченого і не настоює на суворості покарання; з 1992 року працює водієм на різних автотранспортних підприємствах, що є основним джерелом його доходу та заробітку.

ОСОБА_4 одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше несудимий.

Даний злочин вчинений з необережності.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що обвинувачений вчинив злочин з необережності та перебував за кермом у тверезому стані, особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Таким чином, можливим є застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім цього, враховуючи те, що ОСОБА_4 був мобілізований і проходив службу в Збройних Силах України, приймав безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки та оборони України, до служби відносився сумлінно, а держава потребує кваліфікованих і добросовісних солдатів; суд вважає, що ОСОБА_4 , як колишній водій військової частини, може використовувати посвідчення водія, в тому числі при необхідності, в інтересах держави та Збройних Сил України, а тому не застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Судові витрати у розмірі 13 928, 25 гривень, що є вартістю за проведення: судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу (висновок № СЕ-19/114-25/5057-ІТ від 12.03.2025) в розмірі 3 979,50 грн; судової інженерно-транспортної експертизи із транспортно-трасологічних досліджень визначення місця наїзду на пішохода, (висновок № СЕ-19/114-25/5064-ІТ від 18.03.2025) в розмірі 5 969,25 грн; судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП (висновок №СЕ-19/114-25/5058-ІТ від 17.03.2025) в розмірі 3 979,50 грн.. - підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначити 1,5 (півтори) роки іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в сумі 13 928, 25 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.02.2025 року, на автомобіль марки «КАМАЗ-6520», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази:

- автомобіль марки «КАМАЗ-6520», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ТзОВ «ГАЛБУДКЛІМАТ», що зареєстроване за адресою м. Львів, вул. Газова, 5;

- DVD-R диск на якому знаходяться два відеозаписи з камер відеоспостереження із назвами «69 БС.2-2025-02-13 13-48-05-233» та «26 ТВКГ.t.12-2025-02-13 12-48-44-531» залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1