ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1731/25 Справа № 214/7912/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 03 лютого 2025 року відносно ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 03 лютого 2025 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, має на утриманні малолітню доньку 2012 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 02.10.2018, у вечірній час доби, ОСОБА_9 знаходився в гральному закладі ТОВ «Лото Золото», що розташований за адресою: пр. Гагаріна, буд.17, Саксаганський район, м. Кривий Ріг. В цей час, у нього виник конфлікт з іншим відвідувачем вказаного закладу, малознайомим йому ОСОБА_10 . Під час конфлікту, зазначені особи образливо висловлювалися на адресу один одного, внаслідок чого, між ними виникла особиста неприязнь. По закінченню конфлікту ОСОБА_10 залишив зазначений заклад.

Потім, ОСОБА_10 , зателефонував на мобільний телефон свого рідного брата по лінії матері ОСОБА_11 та покликав останнього прибути до нього.

Після того, як ОСОБА_11 прибув до ОСОБА_10 , а саме до буд.17 по пр. Гагаріна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, останній прослідував в приміщення грального закладу ТОВ «Лото Золото» та покликав ОСОБА_9 вийти на вулицю.

Коли ОСОБА_9 вийшов з грального закладу, між ним, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у зв`язку із раніше виниклим конфліктом, на ґрунті виниклої особистої неприязні, розпочалася сварка.

Під час сварки, 02.10.2018, приблизно о 22-10 годині, ОСОБА_9 , знаходячись біля приміщення грального закладу ТОВ «Лото Золото», що розташований за адресою: пр. Гагаріна, буд.17, Саксаганський район, м. Кривий Ріг, діючи з мотивів особистої неприязні до ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого і бажаючи їх настання, будучи достеменно обізнаним, що органи шиї є життєво важливим органом людини, умисно, ножем, що носив при собі з невизначеною метою, завдав послідовно не менше двох ударів ОСОБА_11 , який стояв звернутим до нього обличчям, в життєво важливий орган людини шию, та одного удару в область правого плеча останнього.

Одразу після цього, 02.10.2018, приблизно о 22-11 годині, ОСОБА_9 , знаходячись біля приміщення грального закладу ТОВ «Лото Золото», що розташований за адресою: пр. Гагаріна, буд.17, Саксаганський район, м. Кривий Ріг, діючи з мотивів особистої неприязні до ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, будучи достеменно обізнаним, що в області грудної клітини розташовані життєво-важливі органи людини, умисно, ножем що носив при собі з невизначеною метою, завдав не менше двох ударів ОСОБА_10 , який стояв звернутим до нього обличчям, в місце розташування життєво важливих органів людини область грудної клітини ліворуч та послідовно одного удару цим же ножем в ділянку правого стегна ОСОБА_10 .

Виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочинів до кінця та досягнення своїх злочинних намірів, ОСОБА_9 залишив місце вчинення кримінальних правопорушень.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень в області шиї, потерпілий ОСОБА_11 впав на землю біля вказаного будинку та в короткий проміжок часу помер, а потерпілого ОСОБА_10 з отриманими тілесними ушкодженнями бригадою швидкої медичної допомоги госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня» ДОР», де йому надано належну медичну допомогу.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: двох проникаючих колото-різаних поранень на бічній поверхні шиї ліворуч та на задньо-бічній поверхні шиї праворуч з ушкодженням загальної сонної артерії ліворуч, яке ускладнилось гострим малокров`ям; одного сліпого колото-різаного поранення середньої третини правого плеча по зовнішньо-бічній поверхні, з ушкодженням шкіри, підшкірної жирової клітковини та м`язи плеча, які, відповідно до висновку судово-медичного експерта №1750 від 26.11.2018, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, як небезпечних для життя у момент спричинення та перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного проникаючого поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням верхньої долі лівої легені і міжреберної артерії, що викликало відкритий гемопневмоторакс ліворуч, яке, відповідно до висновку судово-медичного експерта №1788 від 26.11.2018, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя; сліпих колото-різаних поранень грудної клітини ліворуч і в області нижньої третини правого стегна, які, відповідно до висновку судово-медичного експерта №1788 від 26.11.2018, як в сукупності так і окремо одне від одного, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я..

.

По справі надійшли апеляційні скарги

-прокурора, який не оспорюючи обставини справи, просить вирок скасувати в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 .. Просить призначити ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України остаточно покарання у виді 9 років позбавлення волі. Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених Полянським злочинів, те що він знаходився в стані викликаному вживанням наркотичних засобів, не розкаявся, вину не визнав, намагався уникнути відповідальності, надаючи неправдиві покази, медичну допомогу потерпілим не надав, що свідчить про його байдуже ставлення до скоєного.

-захисника ОСОБА_8 , в якій вона просить вирок відносно ОСОБА_9 скасувати та направити справу на новий судовий розгляд. Вказує, що суд першої інстанції неповно дослідив всі докази по справі та не дав їм належну оцінку. Наголошує, що три чоловіка наносили ОСОБА_12 тілесні ушкодження, а не два як вказано у вироку. Вважає, що дії ОСОБА_12 слід перекваліфікувати зі ст.ст. 115 та 121 на ст. 118 та 124 КК України, відповідно, до якого ОСОБА_12 оборонявся від нападу потерпілих та захищав своє життя. Судом першої інстанції не надано оцінки показам свідка ОСОБА_13 , яка характеризувала потерпілого ОСОБА_14 як конфлікту особу та він погрожував свідку фізичною розправою. Захисник вважає висновок експерта № 1805 неналежним, оскільки вказана експертиза тілесних ушкоджень ОСОБА_12 проведена 22.11.2018 року, тобто після 2 місяців після скоєного правопорушення. Отже орган досудового слідства навмисно затягнув проведення експертизи, щоб приховати всі тілесні ушкодження скоєні потерпілими та третьою особою ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 121 КК України, при викладених у вироку обставинах, підтверджені сукупністю належних та допустимих доказів, перевірених судом та докладно наведених у вироку.

Факт виникнення конфлікту та бійки між ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ніким не оскаржується, але обвинувачений наполягає, що сварку, а в подальшому і бійку почав потерпілий ОСОБА_14 ,а потім викликав ОСОБА_15 для допомоги.

Так, в суді першої інстанції обвинувачений пояснив, 02.10.2018, о 21-00 годині, він з компанією відпочивав в гральному клубі «Національна лотерея», за адресою: пр. Гагаріна, буд.17, м. Кривий Ріг. В цей час, до клубу зайшов раніше знайомий сусід ОСОБА_16 , з яким у нього виник конфлікт. ОСОБА_17 покликав його на вулицю для розмови. На вулиці ОСОБА_17 штовхнув його в область груді руками і вони почали боротися. Їх розборонив ОСОБА_18 . Потім, ОСОБА_17 пішов, а він з компанією повернувся до грального клубу.

Приблизно через 20 хвилин в клуб заглянув ОСОБА_17 і покликав його на вулицю. Коли він вийшов на вулицю, то ОСОБА_19 почав йому наносити удари в область голови та по тулубу гумовим молотком для укладки плитки та душили мотузкою. Окрім того, ОСОБА_9 наполягав на тому, що в конфлікті на боці потерпілих, також, приймав участь ще один незнайомий йому чоловік, який, також, бив його вказаним молотком. ОСОБА_17 , також, почав наносити удари руками та ногами по ньому.

У нього при собі в задній кишені брюк був розкладний ніж-«бабочка». Він витягнув ніж і, для самозахисту, почав хаотично наносити удари по сторонам, лезом вперед. Він застосував ніж, коли втрачав свідомість, щоб захиститися, коли падав.

Він в шоковому стані побіг у дитячий садок, який знаходиться поруч, у дворах. Біля кущів він виложив свої особисті речі, а саме: куртку, в якій були паспорт, гаманець, навушники і ніж. Потім він побіг в бік автовокзалу, де зайшов до своєї знайомої ОСОБА_20 . Він розповів останній про те, що сталося і сказав, що ймовірно вбив людину. В ОСОБА_21 він попрасував штани. Наступного дня, приблизно о 13-00 годині, він зателефонував працівнику поліції ОСОБА_22 , щоб здатися правоохоронним органам. Його посадили в автомобіль та доставили до поліції. Згодом, він показав місце в дитячому садку, де сховав речі.

Разом з тим, факт нанесення ножем обвинуваченим ОСОБА_9 ударів у встановленій у вироку кількості в життєво важливі органи потерпілого ОСОБА_15 та ОСОБА_14 підтверджуються матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_17 , в суді першої інстанції пояснив, що 02.10.2018, після 21-00 години, він зайшов в інтернет-клуб гральних автоматів «Золотий кубок», розташований за адресою: пр. Гагаріна, буд.17, м. Кривий Ріг. З адміністрацією закладу в нього були не дуже добрі відносини. Він взяв мобільний телефон у знайомого ОСОБА_23 для здійснення дзвінка. ОСОБА_24 , в цей момент, сидів біля барної стойки, в стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_24 звернувся до нього з проханням дати покурити канабіс. Він сказав, що в нього немає марихуани та вийшов на подвір`я. ОСОБА_24 вийшов за ним та покликав його. Коли він обернувся, обвинувачений взяв його за шнурки від кофти і почав тягнути вниз по сходинках. Вони зчепилися та почали боротися. Їх розняли патрульні поліцейські та оточуючі люди, але ОСОБА_24 не заспокоювався та продовжував його переслідувати, а потім розвернувся та пішов.

Ближче до 22-00 години, він з братом ОСОБА_25 та знайомою дівчиною ОСОБА_26 , прогулюючись зайшли до інтернет-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Він заглянув в клуб, для того, щоб подивитися, чи немає там ОСОБА_9 , щоб не пересіктися з ним, але останній сидів там біля барної стойки, тому він відразу вийшов з залу. ОСОБА_9 він не викликав на вулицю, ні словами, ні жестами. Потім, він піднявся по сходам, повернувся до ОСОБА_27 з ОСОБА_28 та запропонував піти. Брат стояв спиною до дверей та розмовляв з дівчиною, в цей момент вийшов ОСОБА_24 і розклав складний ніж. Він одразу вийшов з ножем, щоб його зарізати.

ОСОБА_29 побачив ніж в руках ОСОБА_9 та намагався затримати його, схопивши останнього за руку, в якій був ніж. ОСОБА_24 вирвав руку і наніс ОСОБА_30 удар правою рукою вістрям ножа в шию з боку. Після цього, він пригнув на ОСОБА_9 , щоб захистити брата та прижав його до вхідної двері клубу. З клубу намагалися вийти люди та штовхнули двері. В цей момент, ОСОБА_24 наніс йому два удари правою рукою, перший удар під серце, другий під ліву лопатку. Він упав спиною на сходинки та почав бити ОСОБА_9 ногами та промовляв останньому, щоб той заспокоївся. Однак, ОСОБА_24 схопив його за праву ногу та наніс удар ножем в стегно, погрожуючи його зарізати. Обвинуваченого ніхто не бив і не душив. Після цього, ОСОБА_24 звернув увагу на ОСОБА_27 , який лежав та стікав кров`ю. Далі, ОСОБА_24 відпустив його та забіг в середину клубу, а він підбіг до брата ОСОБА_31 цей момент, ОСОБА_24 вибіг з залу клубу та побіг в сторону автовокзалу. Згодом приїхала швидка допомога.

Свідки ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 пояснили в сукупності та кожен окремо, що дійсно бачили обвинуваченого та потерпілих 02.10.2018, після 21-00 години в інтернет-клубі гральних автоматів «Золотий кубок», розташований за адресою: пр. Гагаріна, буд.17, м. Кривий Ріг.

Всі свідки пояснили, що безпосередньо під час конфлікту ніхто не був присутній, вони вже бачили наслідки бійки між обвинуваченим та потерпілими.

Відповідно до протоколом огляду від 05.10.2018 та відеозаписом до нього, складеним слідчим в присутності двох понятих. На вказаному дискові міститься відеозапис з внутрішніх відеокамер приміщення ТОВ «Лото Золото», розташованого за адресою: пр. Гагаріна, буд.17, м. Кривий Ріг, датований 02.10.2018 встановлено, що 02.10.2018 о 22-29 годині до вказаного закладу «Лото Золото» зайшов потерпілий ОСОБА_10 та жестом вказав ОСОБА_9 , щоб той вийшов з приміщення грального закладу на вулицю. Після чого, ОСОБА_10 вийшов з приміщення залу, слідом за ним вийшов ОСОБА_9 і за ним зачиняються двері. Слідом за ними намагаються вийти на вулицю ОСОБА_33 та ОСОБА_35 і адміністратори залу, але двері зачинені. ОСОБА_33 бере в руки стілець та за допомогою нього намагається відчинити двері. В цей час (22-30) в приміщення закладу забігає ОСОБА_9 , який утримує ніж в правій руці та щось повідомляє ОСОБА_36 , після цього вибігає з приміщення закладу на двір (час 22-31). В цей час, за ним слідом виходить свідок ОСОБА_33 та дівчата-адміністратори, відчинивши двері так, щоб вони не зачинялися. Після чого, одна з дівчат бере відро та на порозі миє підлогу від речовини бурого кольору.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №213 від 25.10.2018, , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період скоєння інкримінованого йому правопорушення якимось хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим психічним розладом не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Відповідно до висновку експерта №183 від 20.11.2018 та фототаблицею до нього, експерту на дослідження надано джинси, вилучені у підозрюваного ОСОБА_9 03.10.2018. Так, результатами висновку встановлено, що на штанях (об`єкти №1, 2, 4, 5) встановлена наявність крові. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_10 , а саме те, що виявлені в слідах крові (об`єкти №1, 2, 4, 5) антигени В і Н, які є групоспецифічними антигенами для крові ОСОБА_10 , не виключена можливість походження вказаних слідів за рахунок крові потерпілого. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові ОСОБА_11 , а саме те, що окрім виявленого в слідах крові (об`єкти №1, 2, 4, 5) антиген Н, який є групоспецифічним для крові ОСОБА_11 , в них виявлений ще антиген В, який йому не властивий, присутність крові ОСОБА_11 у вказаних слідах, лише в якості домішки до крові іншої особи (осіб), груповим характеристикам яких властиві виявлені антигени.

Відповідно до висновку експерта №182 від 20.11.2018 та фототаблицею до нього, згідно з яким експерту на дослідження надано куртку чоловічу, вилучену 03.10.2018 під час огляду місця події на території дитячого садка №259 за адресою: вул. Ярослава Мудрого, буд.48-А, м. Кривий Ріг. Так, результатами висновку встановлено, що на куртці (об`єкти №2, 12) встановлена наявність крові. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_10 , а саме те, що виявлені в слідах крові (об`єкти №2, 12) антигени В і Н, які є групоспецифічними антигенами для крові ОСОБА_10 , не виключена можливість походження вказаних слідів за рахунок крові потерпілого. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові ОСОБА_11 , а саме те, що окрім виявленого в слідах крові (об`єкти №2, 12) антиген Н, який є групоспецифічним для крові ОСОБА_11 , в них виявлений ще антиген В, який йому не властивий, присутність крові ОСОБА_11 у вказаних слідах, лише в якості домішки до крові іншої особи (осіб), груповим характеристикам яких властиві виявлені антигени.

Відповідно до висновку експерта №1114 від 26.11.2018, яким проведено судово-медичну експертизу поверхні ножа складного, вилученого з території дошкільного закладу №259, що розташований за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 48-А, м. Кривий Ріг. Як слідує з вказаного висновку, на ножі, вилученому 03.10.2018 в ході огляду місця події, встановлена наявність крові та визначений білок людини; клітини та мікрочастки тканин людини не виявлені. Результати серологічного і цитологічного досліджень не виключають походження крові, виявленої в слідах на клинку (об`єкт №1) та слідах на рукоятці (об`єкти №2, 3), від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, у тому числі від потерпілого ОСОБА_10 , враховуючи групову належність його крові. При цьому, походження крові у вказаних об`єктах від трупу ОСОБА_11 , не виключається тільки в якості домішку, так як при серологічному дослідженні об`єктів виявлений антиген Н, який є основним групоспецифічним антигеном його крові.

Відповідно до висновку експерта №1788 від 26.11.2018, у потерпілого ОСОБА_10 малися такі тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням верхньої долі лівої легені і міжреберної артерії, що викликало відкритий гемопневмоторакс ліворуч; сліпі колото-різані поранення грудної клітини ліворуч і нижньої третини правого стегна. Проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням верхньої долі лівої легені і міжреберної артерії, що викликало відкритий гемопневмоторакс ліворуч, по характеру відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Сліпі колото-різані поранення в області грудної клітини ліворуч і в області нижньої третини правого стегна, по характеру відносяться, як в сукупності, так і окремо одне від одного, до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (більше 6 діб але менше 21 доби). Ушкодження виникли від ударної дії плескатого колюче-ріжучого предмету (предметів) типу клинка ножа або іншого предмету з такими ж властивостями. Час виникнення ушкоджень, згідно з даними медичних документів, може відповідати 02.10.2018. Виявлені у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження виникли від трикратної дії травмую чого предмету (предметів) в область лівої половини грудної клітини, і в область нижньої третини правого стегна. Індивідуальні властивості травмуючого предмету (предметів) визначити не надається можливим через відсутність судово-медичних даних. Потерпілий ОСОБА_10 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень, був звернений переднє-лівою поверхнею тіла в сторону напрямку дії травмуючого предмету (предметів). Напрямок ранового каналу проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням верхньої долі лівої легені і міжреберної артерії спереду назад і знизу вверх. Індивідуальні властивості сліпих колото-різаних поранень грудної клітини ліворуч і в область нижньої третини правого стегна визначити не надається можливим через відсутність судово-медичних даних. При дослідженні на Алконт-М в момент надходження потерпілого ОСОБА_10 до стаціонару було виявлено 0,10%. Результати дослідження крові і сечі потерпілого на наявність алкоголю і наркотичних засобів в представлених медичних документах відсутні. Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 , могли виникнути при механізмі та обставинах, які продемонстрував сам потерпілий під час проведення слідчого експерименту.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №1750 від 03.10.2018, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Смерть настала внаслідок гострої крововтрати, колючого поранення шиї з ушкодженням судин, відкрита рана інших частин шиї. Напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Відповідно до акту судово-медичного дослідження трупа №1750 від 22.10.2018 з таблицею до нього, відповідно до якого, смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від проникаючих колото-різаних поранень на бічній поверхні шиї ліворуч та на задньо-бічній поверхні шиї праворуч з ушкодженням загальної сонної артерії ліворуч, яке ускладнилось гострим малокров`ям, що підтверджується наявністю ушкоджень та даними судово-медичного та судово-гістологічного досліджень.

Виявлені ушкодження, у вигляді ран у проекції правої бровної дуги, розташованих на тлі садна; садна, розташованого на тлі синця з зовнішнього кута правого ока; садна на правій гомілці, виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі).

Виявлені тілесні ушкодження, у вигляді 2 проникаючих та 1 сліпого колото-різаних поранень, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті.

Виявлене ушкодження, у вигляді ран у проекції правої бровної дуги, розташованих на тлі садна; садна; розташованого на тлі синця у зовнішнього кута правого ока; садна на правій гомілці, не перебуває в причинному зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи дані судово-медичного та судово-криміналістичного досліджень, можна сказати, що вони утворилися від дії плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями, має гостре лезо і «П» - побідний обушок, товщиною близько 1 мм.

Всі виявлені ушкодження виникли одне за одним у швидкій послідовності у короткий проміжок часу, на що вказує характер та морфологічні особливості ушкоджень. Об`єктивних судово-медичних даних, які б свідчили про те, в якій саме послідовності були завдані тілесні ушкодження, не має.

Всі виявлені ушкодження виникли одне за одним у швидкій послідовності у короткий проміжок часу, на що вказує характер та морфологічні особливості ушкоджень.

Об`єктивних судово-медичних даних, які б свідчили про самозахист потерпілого під час нападу не виявлено.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.11.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_37 , спеціаліста - лікаря судово-медичного експерта у присутності двох понятих. Підозрюваний пояснив, що 02.10.2018, приблизно о 22-00 годині, він перебував на ігрових автоматах Національної лотереї за адресою: пр. Гагаріна, буд.17, м. Кривий Ріг. Коли він вийшов на вулицю, його покликав ОСОБА_38 і він побачив трьох хлопців, які накинулися на нього і почали бити гумовим будівельним молотком руками, ногами у голову та корпус, по ребрах. Нанесли приблизно двадцять ударів упродовж двох хвилин. Він сів, почав закриватися руками і його били в такому положенні. Коли зрозумів, що або його вб`ють, або йому потрібно самозахищатися, він дістав ножа з кишені і завдав одного удару ОСОБА_11 у область шиї, удар був ненавмисний, він захищався, а в тому положенні, якому знаходився, не бачив, куди бив. Він не мітив спеціально в життєво важливі органи, а бив на розмах. ОСОБА_10 він наніс удар в область ноги вище коліна та кудись в тулуб. Також, бив ненавмисно. Ножем він наніс два удари.

Зі складеним протоколом всі учасники слідчої дії ознайомлені, клопотань про внесення змін, доповнень та зауважень не надійшло

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.11.2018 проведеного за участю потерпілого ОСОБА_10 , спеціаліста лікаря судово-медичного експерта, у присутності двох понятих. Потерпілому ОСОБА_10 було запропоновано коротко розповісти про обставини вчиненого щодо нього злочину. Він пояснив, що 02.10.2018, приблизно о 21-00 годині, чоловік вийшов із закладу «Національної лотереї», вони разом із братом стояли на сходах, його брат знаходився з лівого боку на одну сходинку нижче. Брат був на сходинку нижче спиною до нього. У них с собою не було жодних предметів. Коли він повернувся, то побачив у руці ніж і розгубився. Його брат у цей же момент схопив його за зап`ястя руки, в якій він тримав ніж, той висмикнув руку та завдав брату удар ножем в область шиї. Після цього, брат схопив себе за шию та пішов на проспект. Після нанесення удару брату, він побіг у бік цього чоловіка, і вони разом впали на двері, що знаходилися позаду. У цей момент хтось виходив з-за дверей, і він завдав йому два удари ножем, який був у правій руці, в область ребер з лівого боку. Після цього, він упав на сходинки спиною, упирався в нього ногами. Він схопив своєю лівою рукою його праву ногу і завдав йому удару ножем в область правого стегна знизу. Потім, коли він лежав на сходинках, чоловік не зупинявся, він казав, що вб`є його. Після цього, чоловік подивився на його брата, розвернувся і забіг усередину будівлі. Того вечора чоловік був дуже п`яний, чіплявся до нього з безглуздими словами, щось вимагав, а він не міг зрозуміти, що саме. Коли чоловік побачив його, то йшов у його бік із ножем. Раніше у нього з цим чоловіком був конфлікт. Третього чоловіка з ними не було.

Зі складеним протоколом всі учасники слідчої дії ознайомлені, клопотань про внесення змін, доповнень та зауважень не надійшло.

Відповідно до висновку експерта №1750 від 06.12.2018, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 з урахуванням результатів лабораторних методів дослідження, обставин справи, експерт дійшов до висновку, що враховуючи анатомічну локалізацію, характер та морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх утворення при обставинах та механізмі, продемонстрований підозрюваним ОСОБА_9 під час слідчого експерименту.

Відповідно до висновку експерта №1805 від 27.11.2018, з якого слідує, що на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , враховуючи відомі обставини справи, 03.10.2018 у останнього були виявлені садна обличчя, грудної клітини і нижніх кінцівок. Ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, або при ударі об такі предмети. За своїм характером виявлені ушкодження, як в сукупності так і окремо одне від одного, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Час виникнення ушкоджень, може відповідати 02.10.2018. Індивідуальні властивості травмуючого предмету (предметів) визначити не надається можливим через відсутність судово-медичних даних.

Таким чином, наведені вище докази у сукупності з іншими, що містяться в матеріалах кримінального провадження свідчать про доведеність вини ОСОБА_9 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях поза розумним сумнівом.

Пояснення потерпілого та свідків є послідовними та повністю узгоджуються, як між собою, так і щодо різних обставин кримінального провадження, тому колегія суддів приходить до висновку, що покази, які вони давали на досудовому слідстві та підтвердили в судовому засіданні правдиві, оскільки знаходяться у взаємозв`язку з іншими об`єктивними письмовими доказами у провадженні, якими підтверджується винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 за встановлених обставин в межах обвинувачення, визнаного колегією суддів доведеним.

Обговорюючи спрямованість умислу та кваліфікацію дій ОСОБА_9 , колегія суддів звертає увагу, що наносячи потерпілому ОСОБА_15 удари ножем, у кількості двох ударів, а саме в бічну поверхню шиї ліворуч та задньо-бічну поверхню шиї праворуч, тобто знаряддям, яке свідомо для нього могло спричинити смерть, в життєво важливі органи із значною силою (про що свідчить тяжкість наявних тілесних ушкоджень), безумовно розумів, що заподіє смерть потерпілому та бажав цього.

Також, наносячи удари потерпілому ОСОБА_14 ножем, в ліву половину грудної клітини і нижню третину правого стегна, тобто в життєво важливі органи, ОСОБА_9 , безумовно усвідомлював, що спричинить тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння та бажав цього.

Саме внаслідок його протиправних, умисних дій і наступила смерть потерпілого ОСОБА_15 та спричиненні тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 , що підтверджує спрямованість умислу ОСОБА_9 на заподіяння смерті іншій людині та спричинення тяжких тілесних ушкоджень поза розумним сумнівом.

Окрім того, колегія суддів вважає неспроможними і такими, що суперечать доказам, дослідженим у судовому засіданні, доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_9 захищаючи своє життя та здоров`я від неправомірного посягання на нього з боку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перевищив межі необхідної оборони.

Так, колегія суддів враховує положення ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Отже, кожна людина має невід`ємне право на життя та ніхто не може свавільно позбавити її життя. Серед злочинів проти особи, вбивства становлять особливу небезпеку. Це найтяжчий злочин проти життя людини. При цьому, Закон рівною мірою охороняє життя будь-якої людини, незалежно від її життєздатності, моральних якостей, віку, службового становища, тощо. Згідно з положеннями статті 2 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя.

Частиною 3 статті 27 Конституції України передбачено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я від протиправних посягань.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Положеннями ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кримінальна відповідальність за ст.118 КК України настає за умисне вбивство, зокрема, при перевищенні меж необхідної оборони.

Стаття 124 КК України встановлює кримінальну відповідальність за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, в тому числі, вчинене в разі перевищення меж необхідної оборони.

Так, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочинів, передбачених статтями 118 та 124 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання. При цьому стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Диспозиції вказаних вище норм містять обов`язкові ознаки складів злочинів, які відрізняють їх від діянь, відповідальність за які настає за ст.115 та ст.121 КК України.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи або нанесенням їй тяжких тілесних ушкоджень, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

До умов правомірності необхідної оборони відносяться умови, які характеризують суспільно небезпечне посягання: наявність суспільно небезпечного посягання; його дійсність (реальність), та умови правомірності необхідної оборони, що характеризують захисні дії, зокрема, можливість захищати лише цінності, безпосередньо названі в ч.1 ст.36 КК України, шкода має заподіюватись лише особі, яка вчиняє посягання, а не будь-якій іншій особі, захист не має перевищувати меж необхідної оборони.

Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, потрібно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Отже, перевищення меж необхідної оборони є наслідком того, що особа яка захищалася, перебуваючи в стані необхідної оборони, порушила вимогу про відповідність оборони. Перевищення необхідної оборони можливе у випадку, коли нападнику заподіяна шкода, яка є тяжкою (смерть або тяжкі тілесні ушкодження) та явно не відповідає небезпеці посягання або обстановці захисту.

В судовому засіданні встановлено, що під час конфлікту, що стався 02.10.2018 між обвинуваченим та потерпілими, ОСОБА_9 мав при собі розкладний ніж, та він особисто визнав той факт, що здійснив декілька ударів вказаним ножем обом потерпілим, при цьому зазначивши про те, які причини його спонукали до цього. Посилання самого обвинуваченого та його захисника стосовно того, що він діяв в межах необхідної оборони, так як захищав своє здоров`я та життя, коли потерпілі кинулися на нього, об`єктивно не знайшли свого підтвердження під час дослідження доказів у суді.

Як слідує з висновку експерта №1805 від 27.11.2018, у ОСОБА_9 були виявлені садна обличчя, грудної клітини і нижніх кінцівок. Ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, або при ударі об такі предмети (том 5 а.с.128-129).

В свою чергу, згідно з висновком експерта №1788 від 26.11.2018, у потерпілого ОСОБА_10 малися такі тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням верхньої долі лівої легені і міжреберної артерії, що викликало відкритий гемопневмоторакс ліворуч; сліпі колото-різані поранення грудної клітини ліворуч і нижньої третини правого стегна. Також, висновком експерта №1750 від 26.11.2018 встановлено, що смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від проникаючих колото-різаних поранень на бічній поверхні шиї ліворуч та на задньо-бічній поверхні шиї праворуч з ушкодженням загальної сонної артерії ліворуч, яке ускладнилось гострим малокров`ям, що підтверджується наявністю ушкоджень та даними судово-медичного та судово-гістологічного досліджень.

На думку колегії суддів, виявлені у обвинуваченого тілесні ушкодження не можуть бути порівняні з тілесними ушкодженнями, завданими потерпілим, що свідчить про намір ОСОБА_9 вчинити розправу над потерпілими. Таким чином, спосіб заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим, предмет, яким заподіяно тілесне ушкодження, кількість нанесених ударів, характер і локалізація тілесних ушкоджень, а також наявність у обвинуваченого незначних тілесних ушкоджень, свідчать про те, що останній діяв не з метою захисту.

Таким чином, з урахуванням усіх встановлених вище обставин, колегією суддів не приймаються до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність наміру на вбивство ОСОБА_11 та нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , оскільки докази, які підтверджують його вину, зібрані органом досудового слідства з дотриманням процедур визначених КПК України, не викликають сумнівів та є достатніми для висновку про те, що обвинувачений умисно протиправно заподіяв смерть та тяжкі тілесні ушкодження потерпілим.

До того ж, колегія суддів вважає, що обвинувачений, завдаючи удари ножем в область шиї та грудної клітини потерпілих, свідомо допускав та не міг не усвідомлювати особливо небезпечний характер своїх дій і їх наслідки. Такі обставини дають колегії суддів підстави для висновку, що ОСОБА_9 мав намір саме на вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_11 та нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , цілеспрямовано завдав їм удари ножем в життєво важливі органи шию та грудну клітину, що свідчить про наявність у обвинуваченого прямого умислу на протиправне позбавлення життя та завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілим.

Окрім того, про умисел обвинуваченого на вчинення злочинів, передбачених ст.ст.115, 121 КК України, свідчить і його поведінка відразу після скоєння кримінальних правопорушень, а саме, та обставина, що він не викликав швидку медичну допомогу, планував позбутися знаряддя злочинів ножа, не звернувся до відділення поліції, а переховувався у знайомої дівчини. Всі ці дії колегія суддів розцінює як намагання обвинуваченого приховати злочини.

Крім того, в основу обвинувального вироку суд першої інстанції поклав не тільки показання свідків та потерпілого, але і всі дослідженні в сукупності докази, які беззаперечно доводять вину Полянського у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім того, свідок ОСОБА_39 пояснила, що була безпосереднім свідком бійки та жодних сторонніх предметів, гумовий молоток та мотузка, на місці конфлікту не бачила. У колегії суддів відсутні будь-які підстави ставити під сумнів ці покази, оскільки вони є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження, надані свідком під присягою, остання повідомлена про кримінальну відповідальність за ст.385 КК України.

До того ж, як слідує з протоколу огляду місця події від 02.10.2018, а саме ділянки місцевості поблизу закладу «Лото Золото» по пр. Гагаріна, буд.17 в м. Кривому Розі та протоколу огляду місця події від 03.10.2018, а саме території дитячого дошкільного закладу №259, за адресою: вул. Ярослава Мудрого, буд.48А, м. Кривий Ріг, під час проведення вказаних слідчих дій, працівниками поліції не було виявлено та вилучено гумового молотка для укладки тротуарної плитки, про які в своїх показах зазначали обвинувачений та свідок ОСОБА_40 .

Натомість, відповідно до протоколу огляду місця події від 02.10.2018, на ділянці місцевості поблизу закладу «Лото Золото» по пр. Гагаріна, буд.17 в м. Кривому Розі, виявлено та вилучено, зокрема, канат білого кольору, про який зазначав у своїх показах обвинувачений та стверджував, що саме ним ОСОБА_10 намагався його задушити.

Разом з цим, колегія суддів відноситься критично до вказаного твердження обвинуваченого, оскільки специфічною ознакою удушення шиї мотузкою є наявність на ній странгуляційної борозни, яка утворюється внаслідок здавлювання м`яких тканин. Разом з цим, відповідно до висновку експерта №1805 від 27.11.2018, у ОСОБА_9 не були виявлені характерні для удушення тілесні ушкодження.

Зазначені покази обвинуваченого колегія суддів розцінює, як спробу і намагання подати розвиток подій у своїй інтерпретації, у вигідному для себе світлі, тим самим відвести від себе обвинувачення у вчиненні інкримінованих діянь та настання злочинних наслідків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції виніс законне, обґрунтоване рішення згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього ж Кодексу.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджено доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, та є достатніми для його ухвалення.

Обговорюючи доводи сторони захисту, про затягування судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень обвинуваченого ОСОБА_12 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до висновку експерта №1805 від 27.11.2018 на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , враховуючи відомі обставини справи, 03.10.2018 у останнього були виявлені садна обличчя, грудної клітини і нижніх кінцівок. Ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, або при ударі об такі предмети. За своїм характером виявлені ушкодження, як в сукупності так і окремо одне від одного, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Час виникнення ушкоджень, може відповідати 02.10.2018. Індивідуальні властивості травмуючого предмету (предметів) визначити не надається можливим через відсутність судово-медичних даних.

Таким чином, судово-медична експертиза проводилась на підставі наданих експерту документів від 03.10.2018 року, тобто всі тілесні ушкодження які були нанесені ОСОБА_12 02.10.2018 року, були зафіксовані у вказаних документах, тому вказана судово-медична експертиза є належна та відповідає всім вимогам законодавства.

Крім того, колегія суддів зазначає, що доставлений на експертизу ніж у поштовому конверті з білого кольору, клапан якого був не заклеєний і до ножа мався вільний доступ, про що був складений належний акт експертами ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та лаборантон ОСОБА_43 .

Разом з тим, колегія суддів вважає, що дане порушення не є істотним, та не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 та вчинення ним інкримінованих злочинів, оскільки висновки суду зроблені на ретельному аналізі всіх наявних у справі доказів, які узгоджуються між собою та беззаперечно доводять вину обвинуваченого у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_15 та спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 .

Призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції врахував, що скоєні обвинуваченим правопорушення відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо. Обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

В цьому контексті суд апеляційної інстанції приймає до уваги правову позицію, викладену в постанові ККС ВС від 11.05.2021 по справі №336/4259/18 (провадження №51-6029км20), відповідно до якої при визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з того, що вказаний чинник має оціночний характер та залежить від індивідуальних особливостей встановлених обставин конкретного кримінального правопорушення у взаємозв`язку з системним тлумаченням положень ст.ст. 65, 66, 69 КК України та з урахуванням ролі, яку виконувала особа, визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінки та характеру дій під час його вчинення, негативних наслідків спричинених кримінальним правопорушенням та вжитих заходів по їх усуненню, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.

Судова дискреція у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суспільна небезпека вчинених ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, на яку посилається прокурор, вже врахована законодавцем в санкціях ст. 115 та ст. 121 КК України, а за таких обставин, суд першої інстанції правильно визначив розмір покарання в межах санкцій інкримінованих статтей, тому доводи сторони обвинувачення не є слушними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ОСОБА_9 нових злочинів.

Переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг прокурора та захисника, у відповідності до вимог ст. 404 КПК України, підстав для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 03 лютого 2025 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді