Справа № 308/3408/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 (у режимі відео конференції) та ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000799 від 21.11.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 21.11.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000799 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

05.05.2025 через канцелярію суду захисником обвинуваченого ОСОБА_5 було заявлено клопотання про часткове скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2025 року накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Tiguan», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , а також свідоцтво про реєстрацію до нього.

Заявник вважає, що відсутні підстави для арешту вищевказаного майна, яке перебуває у власності обвинуваченого, вищезгаданий транспортний засіб не має жодного відношення до подій вчинення кримінального правопорушення, яке досліджується у рамках даного кримінального провадження, не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не набутий кримінально протиправним шляхом.

Тому, враховуючи викладене, просить скасувати арешт майна в частині заборони користування на автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію до нього.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні просили клопотання задовольнити з підстав та мотивів, викладених у ньому.

Прокурор в засіданні просив відмовити судовому у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.01.2025 року накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Tiguan», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Звертаючись до суду з даним клопотанням заявник зазначає, що вилучений транспортний засіб належить ОСОБА_5 , вищезгаданий транспортний засіб не має жодного відношення до подій вчинення кримінального правопорушення, яке досліджується у рамках даного кримінального провадження, не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не набутий кримінально протиправним шляхом, зберігається на території без відповідних умов.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд звертає увагу заявника на той факт, що на теперішній час проводиться підготовче судове засідання та суду не надано відповідний перелік доказів, які сторона обвинувачення буде надавати для дослідження як на підтвердження вини обвинуваченого, а також приймає до уваги те, що санкція статті передбачає конфіскацію майна.

В силу норм ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано, якщо сторона кримінального провадження доведе одну з наступних обставин: що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, будь-які підстави вважати, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, відсутні.

За таких обставин, враховуючи відсутність підстав, визначених ст. 174 КПК України для скасування арешту, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 167, 174, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна в частині заборони користування залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1