Справа № 541/1602/25
№ провадження 1-кп/541/246/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 12.03.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого підсобним робітником в КП «Житлово-експлуатаційне господарство» Комишнянської селищної ради, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 23.07.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, притягувалась до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України за спричинення тілесних ушкоджень, безпідставно, умисно, систематично вчиняє психологічне, фізичне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя, яке зокрема виразилось у втомі, фізичному дискомфорті, негативних переживаннях та емоційній напруженості, а також у втраті позитивних емоцій, відпочинку, енергійності.

Кожного разу окремо, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_4 , знаходячись у будинку разом із матір`ю, за адресою: АДРЕСА_2 , провокував словесний конфлікт, під час якого діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи діяти саме таким чином, вчиняв відносно ОСОБА_6 фізичне насильство, психологічне насильство у вигляді словесних образ, криків на неї, погроз застосування фізичного насильства, яке супроводжувалось приниженням її гідності, залякування, що призводить до психологічних страждань.

Так, 06.06.2024, близько 20:00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання у приміщенні веранди будинку АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, пов`язаних з домашнім насильством, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синців, що розташовані на правій молочній залозі в нижньо-внутрішньому квадраті; на лівій молочній залозі уверхньо-зовнішньому квадраті; на лівій щоці; на тільній поверхні правого передпілля у верхній третині, які згідно висновку судової медичної експертизи № 315 від 10.06.2024 по ступеню тяжкості, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вироком Миргородського міськрайонного суду від 23.07.2024 ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт.

У подальшому, 03.02.2025, о 18.00 год, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого задана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.02.2025 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП з призначенням покарання у виді громадських робіт строком 40 годин.

Не зупиняючись на вчиненому, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько 09.30 год, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час виниклого конфлікту з матір`ю ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати останню, погрожувати фізичною розправою.

Потерпіла ОСОБА_6 , побоюючись погроз та агресивного, неврівноваженого стану сина, усвідомлюючи факт неможливості свого самостійного захисту, була змушена викликати поліцію.

Протиправні дії ОСОБА_4 призвели до психотравмування потерпілої ОСОБА_6 . Відповідно до висновку експерта № 214 від 24.03.2025, ОСОБА_6 , на момент проведення експертизи, перебуває в стані психоемоційної напруги, відчуває негативно забарвлені переживання образи, знервованості, тривожності, відмічаються скарги на погіршення соматичного стану, знижений настрій, порушення сну. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку досліджуваної, супроводжуються напругою від обмеження незалежності, потребою відстоювання власних установок, блокуванням потреби досягнення цілей, постійними конфліктними умовами, необхідністю систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим впливають на її звичну життєдіяльність, знижуючи загальну якість її життя, спричиняють психологічні (моральні) страждання. Конфліктна поведінка сина ОСОБА_4 для ОСОБА_6 є психотравмувальною, викликає у неї формування та фіксацію негативних психоемоційних змін.

Такі дії, ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, а саме умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що потерпіла це його мати з якою вони проживають разом близько 7 років. Конфлікти в них виникали коли він вживав алкогольні напої. Повідомив, що на даний час пройшов курс лікування від алкогольної залежності, а тому стосунки з матір`ю покращилися, конфліктів та сварок не виникає. Крім того, проходить програму для кривдників та офіційно працевлаштувався. В скоєному розкаюється, висновки зробив та просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є особою з інвалідністю другої групи про що сину було відомо, домашнє насильство ОСОБА_4 вчиняв коли вживав алкогольні напої, на даний час син добровільно пройшов лікування від алкогольної залежності, офіційно працевлаштувався, а тому в родині все добре. Щодо міри покарання просила суворо не карати та не позбавляти його волі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України підтверджується матеріалами, зібраними під час досудового розслідування провадження, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- заявою ОСОБА_6 від 11.03.2025, відповідно до якої потерпіла просила притягнути до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_4 , який систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство, востаннє 11.03.2025 близько 09 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , її син висловлювався на її адресу образливими словами та погрожував фізичною розправою;

- висновком експерта № 214 від 24.03.2025 за результатами проведення судово-психологічної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_6 , на момент проведення експертизи, перебуває в стані психоемоційної напруги, відчуває негативно забарвлені переживання образи, знервованості, тривожності, відмічаються скарги на погіршення соматичного стану, знижений настрій, порушення сну. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку досліджуваної, супроводжуються напругою від обмеження незалежності, потребою відстоювання власних установок, блокуванням потреби досягнення цілей, постійними конфліктними умовами, необхідністю систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим впливають на її звичну життєдіяльність, знижуючи загальну якість її життя, спричиняють психологічні (моральні) страждання. Конфліктна поведінка сина ОСОБА_4 для ОСОБА_6 є психотравмуючою, викликає у неї формування та фіксацію негативних психоемоційних змін;

- журналом реєстрації фактів виявлення (звернення) про вчинення домашнього насильства та насильства за ознакою статі Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Комишнянської селищної ради в якому зареєстровані випадки вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 відносно своєї матері;

- вироком Миргородського міськрайонного суду від 23.07.2024, яким визнано ОСОБА_4 винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт, який 06.06.2024, близько 20:00 год, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання у приміщенні веранди будинку АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, пов`язаних з домашнім насильством, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які згідно висновку судової медичної експертизи № 315 від 10.06.2024 по ступеню тяжкості, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.02.2025 року, якою визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, який 03.02.2025 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю повторно протягом року;

- висновком КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння від 11.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- повідомленням Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Комишнянської селищної ради від 24.06.2025 за № 86/06, згідно якого ОСОБА_4 відповідно до ухвали суду, продовжує проходити програму для кривдників, що реалізується КУ «Центр НСП» Комишнянської селищної ради. Станом на 24.06.2025 ОСОБА_4 відвідує заняття регулярно, дотримується вимог програми, проявляє зацікавленість у зміні моделі поведінки, завдання програми виконується в повному обсязі, заняття тривають згідно за графіком, тривалість програми до 13.08.2025;

- довідкою КП «Житлово-експлуатаційне господарство» Комишнянської селищної ради від 15.05.2025 за № 8 про те, що ОСОБА_4 працює вКП «Житлово-експлуатаційне господарство» Комишнянської селищної ради на посаді підсобний робітник, за строковим договором.

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства відносно матері ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштувався, неодружений, утриманців немає, за місцем проживання характеризується нейтрально, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше судимий, розкаявся у скоєному, добровільно пройшов лікування від алкогольної залежності, з моменту надходження обвинувального акту до суду, нових конфліктів із потерпілою не виникало.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вищезазначені обставини дають суду підстави призначити обвинуваченому покарання у вигляді пробаційного нагляду, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Однак, оскільки ОСОБА_4 на даний час проходить програму для кривдників, яка має позитивні наслідки для обвинуваченого, суд вважає недоцільним застосовувати обмежувальні заходи.

Цивільний позов заявлено не було.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до вимог ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою строком на 1 (один) рік.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

СуддяОСОБА_1