ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2466/24
Номер провадження: 11-кп/819/391 /25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000566 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08 травня 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 111-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 травня 2025 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 28 травня 2025 року включно.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду від 08.05.2025 року як не законну. Розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою від 18.04.2025 року разом із запереченнями обвинуваченого від 08.05.2025 року і ухвалити законне і обгрунтоване рішення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 08.05.2025 року за наслідками розгляду клопотання прокурора суд постановив ухвалу якою задовольнив клопотання прокурора і продовжив строк тримання під вартою до 28 травня 2025 року , тобто на 20 днів.

Херсонським міським судом розгляд справи по суті лише розпочато, проведено 2 судових засідання, на яких оголошено обвинувальний акт і розпочато розгляд письмових доказів. По справі необхідно дослідити письмові докази, висновки експертів, допитати 15 свідків, ці дії суду при такому розгляді займуть щонайменше 2 роки.

За таких обставин , суд першої інстанції повинен навести мотиви, чому клопотання прокурора задоволено частково , продовжено строк тримання під вартою не на 60 днів, а лише на 20 днів. Натомість суд не навів мотивів для часткового задоволення клопотання прокурора.

За наведеного вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК , не є вмотивованою, прийняті рішення є суперечливі і неузгоджені між собою.

Позиції учасників.

Обвинувачений ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви Суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З матеріалів провадження вбачається, що на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000566 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Прокурор подав клопотання, в якому необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 строком на два місяці (60 днів) без визначення розміру застави обґрунтував тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та продовженням існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_8 подав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в період часу з 19:00 год до 07:00 год.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 травня 2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2025 року включно.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 суд виходив із того, що продовжують існувати ризики, які передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не наводить доводів на спростування висновків суду про продовження існування зазначених в ухвалі ризиків та наявності підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апелянт , як на підставу для скасування ухвали суду посилається на те, що ухваливши рішення про задоволення клопотання прокурора суд продовжив строк тримання під вартою на 20 днів, а не на 60 днів, як просив прокурор.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_8 уточнив, що його апеляційна вимога має бути розглянута з урахуванням його заперечень від 08.05.2025 року на клопотання прокурора.

З технічного запису судового засідання за 08.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_9 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що на час прийняття закону, яким Кримінальний Кодекс доповнено ст. 111-1 КК , м. Херсон перебувало в окупації військ російської федерації. В період окупації жодні друковані офіційні видання у м.Херсоні не друкувалися , закони України прийняті в цей період не були доведені до населення , тому відповідно до ст. 57 Конституції були нечинними. Тому обвинувачення не є обгрунтованим. Також посилався на недоведеність продовження існування ризиків.

Письмові заперечення ОСОБА_9 на клопотання прокурора надійшли до суду 23.05.2025 року, тобто після судового засідання, в якому постановлено оскаржувану ухвалу.

Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, а й обставини, передбачені ст. 178 КПК України, соціальні зв`язки обвинуваченого, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, стадію судового розгляду, що в цілому і стало підставою для висновку про продовження існування ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК .

Суд першої інстанції, зважаючи на обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК, а саме особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України , враховуючи приписи ч. 6 ст. 176, ст.ст.177, 178, 183 КПК України дійшов вмотивованого висновку про наявність підстав для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на час постановлення оскаржуваної ухвали для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України , які продовжують існувати , і що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою на цій стадії судового провадження застосований бути не може.

Зважаючи на те, що судовий розгляд не закінчений є вірогідним продовження існування ризику впливу на свідків.

Ризик незаконного впливу на свідків зберігається до отримання показань вказаних осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, як то передбачено ст. 95 КПК, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Навів належне обґрунтування суд і щодо продовження існування ризику переховування від суду.

З ухвали суду вбачається, що суд зазначив мотиви та підстави для прийняття рішення про задоволення клопотання прокурора та продовжив строк застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28 травня 2025 року, навів мотиви з яких він залишив без задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який. Доводи апеляційної скарги такі висновки суду не спростовують.

Статтею 197 КПК передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк , на який продовжено тримання під вартою обвинуваченого не виходить за межі клопотання прокурора в цій частині та приписів ст. 197 КПК України та не є істотним порушенням вимог КПК, яке було б безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду як на тому наполягає обвинувачений.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків , передбачених ч. 1 ст. 177 КПК та запобігання здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Обгрунтованість підозри перевіряється слідчим суддею на стадії досудового розслідування при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Оскаржувана ухвала постановлена на стадії судового розгляду.

Питання доведеності чи недоведеності винуватості на підставі оцінки доказів з точки зору їх достатності, допустимості для доведення винуватості вирішується судом на стадії судового розгляду відповідно до положень ст. 368 КПК України при ухваленні судового рішення по суті пред`явленого обвинувачення.

Апеляційний суд на стадії апеляційного перегляду ухвали суду про продовження запобіжного заходу позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку доказам у кримінальному провадженні, в тому числі на предмет їх допустимості, достатності та переконливості, а також робити висновки щодо доведеності чи недоведеності винуватості особи, повноти досудового розслідування, правильності кваліфікації дій обвинуваченого, наявності події чи складу кримінального правопорушення, тощо.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з підстав та доводів, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого, ухвала суду скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б потягли за собою безумовне скасування оскаржуваної ухвали суду під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. 404, 407, 419, 422-1 , ч. 2 ст. 376 КПК України , апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08 травня 2025 року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4