печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

24.03.2025 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за результатами проведеного 18.03.2025 обшуку до постановлення ухвали слідчого судді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено:

- чорнові записи на 21 аркуші;

- флеш-накопичувач чорно кольору «PNY 32 GB»;

- фрагмент паперу із написом «Заявка N-U235-241961 від 23.01.2025;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , виданий органом 7117, від 05.12.2018.

Сторона обвинувачення вказує на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002190 від 28.10.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , наказом від 30 жовтня 2024 року № 235-к Міністерства аграрної політики та продовольства України, призначений на посаду головного спеціаліста відділу регулювання земельних відносин Управління регулювання земельних відносин та деокупованих територій Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Наказом від 21 лютого 2025 року № 1270 ( Про утворення робочої групи з розгляду звернень, що надходять від підприємств, установ та організацій агропромислового комплексу з метою визначення їх критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період) Міністерства аграрної політики та продовольства України, ОСОБА_4 включений до складу робочої групи з розгляду звернень, що надходять від підприємств, установ та організацій агропромислового комплексу з метою визначення їх критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Згідно пункту 1 Примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, установи, організації, судом або законом.

ОСОБА_4 будучи головним спеціалістом відділу регулювання земельних відносин Управління регулювання земельних відносин та деокупованих територій Міністерства аграрної політики та продовольства України, обіймаючи посаду категорії «В», маючи 9 (дев`ятий) ранг державного службовця, є службовою особою із здійсненням функцій представників влади.

Постановою від 27.01.2023 № 76 Кабінету Міністрів України, «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо бронювання військовозобов'язаних на період мобілізації та на воєнний час» визначені, Критерії та порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ та організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період.

Наказом від 10.12.2024 № 4282 Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження Критеріїв з визначення підприємств, установ та організацій, які мають важливе значення для національної економіки в галузі сільського господарства в особливий період, визначені критерії для визначення підприємств аграрного сектору, які мають важливе значення для національної економіки в особливий період», затверджені Критерії з визначення підприємств, установ та організацій, які мають важливе значення для національної економіки в галузі сільського господарства в особливий період.

ОСОБА_4 , з 31 жовтня 2024 року перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу регулювання земельних відносин Управління регулювання земельних відносин та деокупованих територій та з 21 лютого 2025 року у складі робочої групи з розгляду звернень, що надходять від підприємств, установ та організацій агропромислового комплексу з метою визначення їх критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі Мінагрополітики), за своїми функціональними обов`язками здійснює перевірку та розгляд на відповідність з питань визначення підприємств, установ, організацій критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, та встановлення Мінагрополітики відповідності таким критеріям, та виданням окремого наказу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.01.2025 підприємством

ТОВ «МПЛ АГРО», (), юридична адреса: вул. Центральна, буд. 1к, с. Вороньків, Бориспільського району, Київської області, до Міністерства аграрної політики та продовольства України, через електронну систему Державного аграрного реєстру, направлено заявку № U235-242826 від 29.01.2025, щодо визначення підприємства, критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, та перебувала на розгляді відповідної комісії Мінагрополітики, до якої входить ОСОБА_4 , яку в подальшому 21.02.2025 з формальних підстав відхиллено.

Далі, 21.02.2025 підприємством ТОВ «МПЛ АГРО» направлено повторну заявку № U235-280649 через електронну систему Державного аграрного реєстру до Мінагрополітики, щодо надання статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, та яка перебувала на розгляді відповідної комісії Мінагрополітики, до якої входить ОСОБА_4 після чого у останнього будучі обізнаним, про те що підприємство ТОВ «МПЛ АГРО», направило для розгляду повторну заявку, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 04.03.2025 виник намір на отримання неправомірної вигоди для себе від підприємства ТОВ «МПЛ АГРО», за вчинення ним дій як службовою особою.

У зв`язку із цим, в це же день 04 березня 2025 приблизно об 12:00 годині, ОСОБА_4 будучи обізнаним із способами та методами документування злочинів, у тому числі корупційних, викриття винних осіб під час одержання неправомірної вигоди, з метою забезпечення відведення від себе загрози бути викритим і затриманим під час одержання неправомірної вигоди, для реалізації здійснення своєї протиправної діяльності, залучив в якості пособника до вчинення вказаного злочину свого знайомого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є працівником ТОВ «МПЛ АГРО», якому довів свій намір одержання неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України станом на 04.03.2025 складає 83 182,2 гривень) від керівництва ТОВ «МПЛ АГРО» та ґрунтовно поінформував про обставини запланованого ним кримінального правопорушення, визначивши обов`язки та ролі спільної участі кожного з них, на що ОСОБА_7 надав свою добровільну згоду.

Далі, реалізуючи єдиний злочинний намір, відповідно до відведеної ролі пособника, ОСОБА_7 05 березня 2025 року об 13:52 годині, зателефонував заступнику директора ТОВ «МПЛ АГРО» ОСОБА_8 та повідомив, що для отримання підприємством ТОВ «МПЛ АГРО» щодо надання статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, необхідно передати йому, а він в свою чергу працівникам міністерства Мінагрополітики, грошової винагороди в сумі 2000 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України станом на 05.03.2025 складає 83 156,4 гривень), для позитивного та безперешкодного розгляду поданої заявки, та видання відповідного наказу Мінагрополітики.

В подальшому, 12 березня 2025 року приблизно об 15:06 годин на виконання розробленого ОСОБА_4 плану, ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на одержання від заступника директора ТОВ «МПЛ АГРО» ОСОБА_8 неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України станом на 12.03.2025 складає 82 824,8 гривень) призначив зустріч ОСОБА_8 в закладі швидкого харчування «KFC» розташованого за адресою: проспект Миколи Бажана, 40, м. Києва, де ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, додержуючись попередньо розробленого плану, отримав від ОСОБА_8 першу частину неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України станом на 04.03.2025 складає 41 412,4 гривень) для позитивного та безперешкодного розгляду поданої повторної заявки

№ U235-280649 підприємства ТОВ «МПЛ АГРО» щодо надання статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Після чого, в цей же день біля 16:15 годин, ОСОБА_7 відповідно до відведеної ролі пособника, прибув до Майдану Незалежності біля Головпоштамт м. Києва, за адресою: вул. Хрещатик, буд. 22, де зустрівся із ОСОБА_4 . Після чого, з метою не викриття своєї протиправної діяльності ОСОБА_7 прослідував до відділення № 33 банку АТ «ПУМБ в м. Києві» розташованого за адресою: вул. Хрещатик/вул. Прорізна 28/2, де здійснив обмін отриманих грошових коштів від ОСОБА_8 в сумі 1000 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України станом на 04.03.2025 складає 41 412,4 гривень) відповідно до квитанції 41 300 гривень, які в подальшому на перетині вулиць Прорізної та Бориса Грінченка м. Києва, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, додержуючись попередньо розробленого плану, за вчинення ним дій як службовою особою, для позитивного та безперешкодного розгляду поданої повторної заявки № U235-280649 підприємства ТОВ «МПЛ АГРО» щодо надання статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, та отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 1000 (відповідно до курсу Національного банку України станом на 04.03.2025 складає 41 412,4 гривень) в еквіваленті відповідно до квитанції банку АТ «ПУМБ» 41 300 гривень.

В подальшому, 17.03.2025 о 14:42 годині на виконання розробленого ОСОБА_4 плану, ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на одержання від заступника директора ТОВ «МПЛ АГРО» ОСОБА_8 неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США, на виконання домовленості ОСОБА_7 на мобільний телефон ОСОБА_8 надіслав фотографію монітора комп`ютера на якому зображено фрагмент наказу з реєстраційним номером № 1471 від 17.03.2025 та перелік підприємств внесених до нього, серед якого зазначено підприємство ТОВ «МПЛ АГРО» щодо надання статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, тим самим підтвердивши виконання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за отриману неправомірну вигоду, домовленості про безперешкодне надання статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, товариству ТОВ «МПЛ АГРО», та призначив зустріч для отримання другої частини неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США, на 18.03.2025 об 12:00 годині.

Надалі 18 березня 2025 року приблизно об 12:00 годині на виконання розробленого ОСОБА_4 плану, ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на одержання від заступника директора ТОВ «МПЛ АГРО» ОСОБА_8 неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України станом на 18.03.2025 складає 82 879 гривень) зустрівся із ОСОБА_8 в закладі швидкого харчування «KFC» розташованого за адресою: проспект Миколи Бажана, 40, м. Києва, де ОСОБА_7 на виконання домовленостей зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 який підтвердив що підприємство ТОВ «МПЛ АГРО» надано статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, про що винесено наказ з реєстраційним номером № 1471 від 17.03.2025 Мінагрополітики, тим самим підтвердивши виконання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за отриману неправомірну вигоду, домовленості про безперешкодне надання статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, товариству ТОВ «МПЛ АГРО», після чого ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, додержуючись попередньо розробленого плану, діючі спільно із ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 другу частину неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України станом на 18.03.2025 складає 41 439,5 гривень), які в подальшому обміняв в обмінному пункті валют ТОВ «ФК «А-ФІНАНС» розташованого в м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2/6, в торговому центрі «Аеромол».

18 березня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, були затримані.

19.03.2025 в порядку Глави 22 КПК України в зазначеному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, за вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 368 КК України. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюються: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який займає посаду головного спеціаліста відділу регулювання земельних відносин Управління регулювання земельних відносин та деокупованих територій Міністерства аграрної політики та продовольства України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянин України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , здійснює посередницьку діяльність між співробітниками Мінагрополітики та приватними суб`єктами господарської діяльності.

Також встановлено, що у вказаній квартирі мешкає його співмешканка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка займає посаду заступника начальника відділу з питань мобілізаційної роботи Мінагрополітики.

В ході відпрацювання доручення, встановлено що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

18 березня 2025 року з метою недопущення знищення речей, предметів та документів які мають значення для кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді, проведено обшук квартири за місцем мешкання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вилучено наступні речі, а саме:

- чорнові записи на 21 аркуші;

- флеш-накопичувач чорно кольору «PNY 32 GB»;

- фрагмент паперу із написом «Заявка N-U235-241961 від 23.01.2025.

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , виданий органом 7117, від 05.12.2018.

У ході проведення вказаного вище обшуку, з урахуванням наявної інформації, яка міститься у матеріалах кримінального провадження, отримано відомості про те, що вилучені речі, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки будуть використані в подальшому для доказу фактів та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

18.03.2025 вилучені в ході обшуку вилучені речі, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі. Представник власників майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 подала до суду письмові заперечення в яких зазначила що вони заперечують в частині накладення арешту на вилучені чорнові записи (належать ОСОБА_5 ), флеш-накопичувач (належить ОСОБА_4 ) та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім?я ОСОБА_6 , оскільки воно є необґрунтованим, додані до нього матеріали не підтверджують доводів викладених у цьому процесуальному документі, а накладення арешту на вилучене за результатами проведення 18.03.2025 року обшуку вказане майно суперечить завданням та не відповідає меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки втручання у право власності на дане майно стороною обвинувачення не є виправданим. Клопотання від 19.03.2025 року не містить достатньої правової підстави та її належного обґрунтування, яка б виправдовувала потребу у обмеженні права власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки вилучені під час обшуку чорнові записи на 21 аркуші, флеш-накопичувач та паспорт громадянина України для виїзду за кордон не мають жодного зв`язку з обставинами даного кримінального провадження. Виходячи з цього, у разі звернення до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, сторона обвинувачення зобов`язана беззаперечно довести, поза розумним сумнівом, що вилучені речі є речовими доказами, мають значення для кримінального провадження, а також існують ризики їх можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження. Так, вилучені чорнові записи на 21 аркуші належать ОСОБА_5 та є її особистими нотатаками, про що вона зазначала під час обшуку, та не містять будь-якої інформації, яка могла б мати значення для встановлення обставин розслідуваного кримінального правопорушення. Зокрема, у записах відсутні дані, які б указували на наявність слідів кримінального правопорушення, а також будь-які відомості, що могли б бути використані як докази чи мати процесуальну цінність у контексті кримінального провадження. Таким чином, вищевказані чорнові записи ОСОБА_5 , які вилучені під час обшуку за місцем її проживання, не відповідають критеріям речових доказів чи документів, які мають значення для слідства. Враховуючи вищевикладене стверджуємо, що вилучені в ході обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 чорнові записи ОСОБА_5 , не мають жодного зв`язку з обставинами даного кримінального провадження, а їх вилучення не відповідає підставам, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, що нівелює їх використання як доказів, оскільки вони не відповідають жодному критерію наведеному у ч. 1 ст. 98 КПК України. Доступ до флеш-накопичувач чорного кольору «PNY 32 GB» не обмежувався логічною системою захисту, а відтак доступ до даного жорсткого диску був і є вільним, тому підстав для його фізичного вилучення не існувало, як власне вони і відсутні наразі для його подальшого утримання. Що стосується вилученого в ході особистого обшуку паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , виданий органом 7117, від 05.12.2018, то аналогічно до попередніх об`єктів прокурор не обґрунтовує необхідність його арешту. Відсутня будь-яка необхідність у арешті вказаного паспортного документу, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/13034/25-к від 20.03.2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, з покладенням ряду процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в?їзд в Україну.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вищевказані речі мають значення для встановлення об`єктивної істини у справі, оскільки містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим постановою від 18.03.2025 вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дане клопотання направлено до суду 19.03.2025 засобами поштового зв`язку, а отже слідчим не пропущено строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане вище вилучене майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова слідчого про визнання вилученого майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на - паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , виданий органом 7117, від 05.12.2018., оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/13034/25-к від 20.03.2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, з покладенням ряду процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в?їзд в Україну, а отже не можуть відповідати критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно за результатами проведеного 18.03.2025 обшуку до постановлення ухвали слідчого судді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено:

- чорнові записи на 21 аркуші;

- флеш-накопичувач чорно кольору «PNY 32 GB»;

- фрагмент паперу із написом «Заявка N-U235-241961 від 23.01.2025;

В іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна негайно виконується слідчим та/або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1