КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4399/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відео конференц-зв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року у кримінальному провадженні №0000388 від 19.05.2025 за клопотання т.в.о. заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , подав клопотання погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, №0000388 від 19.05.2025.

В обґрунтування клопотання зазначав, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000388 від 19.05.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

19.05.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зазначав, що порушення вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_8 , виявились у тому, що він, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, керуючи автомобілем «Kia Forte», номерний знак НОМЕР_1 , нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, під час руху здійснив виїзд на ліве по ходу руху автомобіля узбіччя, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого, біля будинку № 53 по вулиці Гетьмана Сулими в селі Кучаків Бориспільського району Київської області, скоїв наїзд на пішохода малолітню ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши їй тілесні ушкодження.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід малолітня ОСОБА_11 , від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.

Порушення вимог пунктів п.п. 1.5, 1.7, 2.3 підпункт «б», 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Орган досудового розслідування, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею кримінального правопорушення є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 , покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому провадженні

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також у клопотанні слідчий стверджує про наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1-3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановленні обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строком до 17 липня 2025 року включно.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що є тяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту, внаслідок якого спричинено шкоду у вигляді загибелі малолітньої потерпілої, слідча суддя, беручи до уваги тяжкість та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу підозрюваного, дані, які його характеризують, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, можливості впливати на свідків та інших учасників провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, вагомості наявних доказів підозри, дають підстави слідчій судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_8 29 травня 2025 року апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2025 та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник зазначає, що слідчим суддею не було належним чином враховано всі обставини справи, а саме особу підозрюваного, стійкість соціальних зв`язків, і той факт що на його утриманні перебувають батьки похилого віку. Підозрюваний ОСОБА_8 розкаюється у вчиненому, намагався допомогти родині потерпілих.

Вважає ризики на які посилається сторона обвинувачення надуманими та такими, які нічим не підтверджуються.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слідчий суддя встановив, що наведені у клопотанні слідчого дані знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, інкримінованому йому стороною обвинувачення.

Слідчий суддя вказав, що в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що зокрема ОСОБА_8 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Викладені в клопотанні фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, додані до клопотання матеріали, зокрема текст повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, на даному етапі досудового розслідування, на думку колегії суддів, свідчать про обґрунтованість вказаних вище висновків слідчого судді.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 19.05.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зазначав, що порушення вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_8 , виявились у тому, що він, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, керуючи автомобілем «Kia Forte», номерний знак НОМЕР_1 , нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, під час руху здійснив виїзд на ліве по ходу руху автомобіля узбіччя, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого, біля будинку № 53 по вулиці Гетьмана Сулими в селі Кучаків Бориспільського району Київської області, скоїв наїзд на пішохода малолітню ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши їй тілесні ушкодження.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід малолітня ОСОБА_11 , від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.

Порушення вимог пунктів п.п. 1.5, 1.7, 2.3 підпункт «б», 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в ч. 1 цієї статті, є підставою застосування запобіжного заходу.

Аналізуючи сукупність доказів, які отримані органом досудового розслідування на даний час та вказані вище, не викликає сумніву факт існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому протиправного діяння, як в розрізі національного законодавства, так і практики Європейського суду з прав людини.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відповідності до ст. 177 КПК України, є необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню ризиків, зазначених в пунктах 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вичинити нове кримінальне правопорушення.

Так ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а саме передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким і передбачає можливість призначення покарання на строк до восьми років позбавлення волі.

У разі визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, йому загрожує покарання до 8 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, в разі визнаннявинуватим у його вчиненні, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з тим, що на даний час частина території України окупована не виключено, що з метою уникнення відповідальності в майбутньому підозрюваний може переховуватися на непідконтрольних органам державної влади територіях.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідка та інших учасників кримінального провадження обґрунтовується тим, що рядом свідків у кримінальному провадженні надано та/або будуть надані викривальні показання відносно підозрюваного ОСОБА_8 , які органом досудового розслідування прийняті та/або будуть прийняті до уваги, існує обґрунтована необхідність в недопущенні спілкування підозрюваного зі свідками з метою недопущення будь-якого впливу або погроз відносно них, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру та відповідно до отриманого статусу останній отримав можливість знайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, усвідомлюючи невідворотність покарання, маючи в розпорядженні персональні дані, засоби зв`язку та місце проживання свідків може намагатись вплинути на них з метою їх подальшої неявки у судові засідання чи надання показів відмінних раніше наданим.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом, а зважаючи на вчинення ОСОБА_8 тяжкого злочину та встановлення органом досудового розслідування на даний час повного кола осіб, які володіють відомостями, які мають значення для досудового розслідування не виключено, що підозрюваним у разі не продовження строку застосування до нього даного запобіжного заходу вчинятимуться дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування спонукати свідків у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового розслідування або судового розгляду.

Слідчим зазначено обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки реальна загроза одержання покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років спонукає та/або спонукатиме ОСОБА_8 , не дивлячись на родинні та суспільні стосунки, матеріальний стан, вжити всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, тощо.

Тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює вчинення тиску на інших учасників кримінального провадження та втечі підозрюваного, у тому числі за межі України, застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків зазначених в клопотанні.

У кримінальному провадженні зібрано докази, які дають достатні підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі; потреби досудового розслідування в забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного, а саме: недопущення вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування та/або зникнення в подальшому від органів досудового розслідування; недопущення перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, недопущення вчинення інших кримінальних правопорушень - виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий зазначав, що запобігти викладеним у клопотанні ризикам шляхом застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не представляється можливим.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, на основі наданих органами досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слдічого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 , підозри.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про їх наявність та вірно зазначив, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вичинити нове кримінальне правопорушення, відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

Заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

Колегія суддів, враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, вважає, що слідчий суддя на законних підставах, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, з урахуванням того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилається сторона захисту під час апеляційного розгляду, тобто передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак, з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Посилання на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, як вже зазначалось вище, слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 182, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3