Справа №295/6589/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0004606 від 19.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0004606 від 19.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004606 від 19.05.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 19.05.2025 близько 08 год. 15 хв, молодший інспектор відділу нагляду і безпеки ДУ "Житомирська виправна колонія (№4)" ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ДУ "Житомирська виправна колонія (№4)", що по просп. Незалежності, 172 у м. Житомирі, під час заступання на добове чергування зберігав при собі невідому наркотичну речовину рослинного походження та таблетки в кількості 15 одиниць, з метою їх подальшого збуту особам, які утримуються у зазначеній виправній установі.

19.05.2025 у період з 09:54 год. по 10:06 год. проведено огляд місця події, а саме: кімнати для догляду працівників колонії, які заступають на добове чергування, яка знаходиться в ДУ «ЖВК (№4)», що за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 172, де виявлено та вилучено майно, зокрема, павер банк чорного кольору в привідкритому стані, який запаковано до сейф пакету ДБР №С700018797; зіп пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору, який запаковано до сейф пакету ДБР №100174240; зіп пакет з таблетками невідомого походження білого кольору в кількості 15 одиниць, який запаковано до сейф пакету ДБР №100174239.

Виявлені та вилучені речі та речовини визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою збереження недопущення псування, зникнення, знищення, передачі речей та речовин, які відповідають критерію як речовий доказ, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Враховуючи вищезазначене, викладені обставини у клопотанні та долучені до нього докази є обґрунтованим та достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучене майно, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Керуючись ст.ст.170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, зокрема: павер банк чорного кольору в привідкритому стані, який запаковано до сейф пакету ДБР №С700018797; зіп пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору, який запаковано до сейф пакету ДБР №100174240; зіп пакет з таблетками невідомого походження білого кольору в кількості 15 одиниць, який запаковано до сейф пакету ДБР №100174239.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1