Справа № 201/9605/25
Провадження № 1-кс/201/3454/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 від 10.04.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 від 10.04.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, щослідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000548 від 10.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дзержинськ Донецької області, не судимого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 25.01.2008 Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, але не пізніше 15.02.2024 (точний час органом досудового розслідування не встановлений) представником іноземної держави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України та здійснення проти неї підривної діяльності, з використанням профілю у месенджері «Telegram» зареєстрованому під нікнеймом « ОСОБА_7 » за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , створив переписку (чат) із громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використовував профіль із назвою « ОСОБА_8 » використовуючи номер мобільного НОМЕР_3 у месенджері «Тelegram».

В ході спілкування ОСОБА_6 , за допомогою профіля «Valeriy» з номером мобільного НОМЕР_2 , з громадянином ОСОБА_5 , який використовував профіль « ОСОБА_8 » з номером мобільного НОМЕР_3 , у месенджері «Telegram», ОСОБА_6 регулярно отримував від громадянина ОСОБА_5 , інформацію про місця дислокації особового складу ЗСУ, Сил оборони України їх військової техніки та амуніції, шляхом написання текстових повідомлень, голосового повідомлення та власноручно зроблених скріншотів екрану з позначенням червоною міткою на карті за допомогою застосунку «Google maps», на території м. Слов`янcьк Краматорського району Донецької області.

При цьому громадянин України ОСОБА_5 усвідомлював, що передана ним інформація буде використана ОСОБА_6 ., як представником іноземної держави (рф), для проведення підривної діяльності проти України.

Згідно відповіді оперативного підрозділу (78/2/2/1-2851нт від 21.07.2025), встановлено, що громадяни ОСОБА_5 , передав громадянці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , мобільний телефон за допомогою якого здійснював збір та передачу відомостей (інформації) щодо переміщення і місць дислокації особового складу ЗСУ, Сил оборони України їх військової техніки та амуніції представнику іноземної держави (рф) ОСОБА_6 .

31.07.2025 проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - теща ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із своїм чоловіком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому на належить на праві спільної часткової власності вищезазначена квартира.

Під час обшуку громадянкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно було надано Мобільний телефон «Motorola» моделі «moto g32 (XT2235-2)», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 який належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою якого останній вчиняв злочину.

Під час огляду вище вказаного мобільного телефону встановлено, що він містить інформацію та є предметом вчинення громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

31.07.2025 вище наведений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000548 від 10.04.2025.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що згідно з ч. 5 ст. 237 КПК України, вилучена річ, що має значення для кримінального провадження, вважається тимчасово вилученим майном, яке в подальшому в ході розслідування може бути використаним як докази вчиненого кримінального правопорушення, на вилучений 31.07.2025 в ході досудового розслідування мобільний телефон, необхідно накласти арешт.

За таких обставин, вказаний вище мобільний телефон, може мати по кримінальному провадженню значення речових доказів, оскільки є предметом та засобом кримінального правопорушення, та може бути використаний як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В даний час вищевказані предмети знаходяться у службовому приміщенні СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Приймаючи до уваги, викладене, а також з метою забезпечення арешту майна, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий, та власник майна у судове засідання для розгляду клопотання не з`явилися, про час та місце його розгляду повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого погоджене прокурором підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000548 від 10.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

31.07.2025 проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - теща ОСОБА_5 .

Під час обшуку громадянкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно було надано Мобільний телефон «Motorola» моделі «moto g32 (XT2235-2)», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 який належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою якого останній вчиняв злочину.

Під час огляду вище вказаного мобільного телефону встановлено, що він містить інформацію та є предметом вчинення громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

31.07.2025 вище наведений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000548 від 10.04.2025.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що виявлені та вилучені 31.07.2025, в ході проведення санкціонованого обшуку житла за адресою: АДРЕСА_3 , речі, а саме мобільний телефон «Motorola» моделі «moto g32 (XT2235-2)», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , є доказами у даному кримінальному провадженні.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 від 10.04.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на зазначені в клопотанні предмети, які вилучено під час досудового розслідування у кримінальному №0000548 від 10.04.2025, а саме:

Мобільний телефон «Motorola» моделі «moto g32 (XT2235-2)», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , з позбавленням права володіння, користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1