Провадження 1-кп/193/84/25
В И Р О К

іменем України

02 червня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду у сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області кримінальне провадження за № 0000008 від 04.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Слобідка Кодимського району Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, перебуваючого у незареєстрованому шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2024 р.н., зареєстроваого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

20.02.2025 близько 20:10 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці Шкільна, навпроти домоволодіння за № 14 в с. Любимівка Криворізького району Дніпропетровської област, висловлював претензії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу того, що останній, збираючи дрова у лісосмугах поблизу села Любимівка, залишає за собою гілки дерев, які заважають мешканцям цього села.

В ході з`ясування цих претезій, між останніми виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , наніс останньому не менше 3-х ударів кулаком правої руки в обличчя, а саме в область лівого ока, виличної області ліворуч та носо-губної складки ліворуч. Після чого, ОСОБА_3 схопив обома руками за одягнену на потерпілому куртку та повалив його на землю і, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , дістав з припаркованого поблизу автомобіля "ВАЗ 2103", жовтого кольору, невстановлений тупий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею, візуально схожий на дерев`яну биту, та завдав нею потерпілому ОСОБА_5 не менше 2-х ударів по голові, а саме в тім`яно-потиличну та завушну область праворуч, а також не менше 3-х ударів по його нижнім кінцівкам, а саме по зовнішній поверхні верхньої третини лівої гомілки, передній поверхні середньої третини правої та лівої гомілок.

Згідно висновку експерта за № 377 від 19.03.2025, вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, синців голови та обличчя з набряком м`яких тканин, лівої гомілки, саден обличчя та обох гомілок, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Відтак, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Позиція обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчинені вказаного кримінального проступку визнав повністю за обставин зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що 20.02.2025, у вечірній час доби, він подзвонив по телефону до, на той час односельчанина, ОСОБА_5 та висловив йому претензії з приводу того, що він збирає дрова у лісосмугах біля села Любимівка та залишає за собою дрібні гілки дерев, що створює незручності під час руху транспортним засобом. ОСОБА_5 на це обурливо зреагував та запропонував відразу зустрітися та вислухати всі його претензії віч-на-віч. Під час цієї зустрічі з ним біля 20:00 год. на АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 став його ображати нецензурною лайкою та психічно на нього насідати у зв`язку з чим він не витримав та наніс в обличчя ОСОБА_5 три удари кулаком правої руки. Але оскільки ОСОБА_5 намагався теж йому у відповідь нанесети тілесні ушкодженя, то він ( ОСОБА_3 ) знайшов неподалік дерев`яну палицю (дрючок) і нею спочатку тричі завдав ударів по ногам ОСОБА_5 , і так як останній ніяк не заспокоювався, то він наніс цією ж палицею ще два удари вже по голові ОСОБА_5 . Після чого всі заспокоїлися і розійшлися по своїм домівкам. Пояснив, що він намагався вибачитися перед ОСОБА_5 , але він його не пробачає.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, міру покарання просить призначити на розсуд суду.

Зважаючи на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Встановлені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив протиправні дії відносно потерпілого ОСОБА_5 , які полягають в умисному завданні йому легких тілесних ушкоджень, чим вчинив кримінальний проступок, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які, відповідно до ст. 66, 67 КК України, пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, що згідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Суд також приймає до уваги умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який неофіційно працює будівельником у ТОВ «Агро Максімус», має у середньому заробіток 4000,00 грн. на тиждень, має задовільний стан здоров`я, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, проживає із співмешканкою, з якою виховують малолітнього сина ОСОБА_6 2024 р.н., його соціально - психологічні риси, який за місцем проживання характеризується позитивно, хоч і вживає алкогольні напої.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, який окрім вже зазначеного є раніше не судимий, також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання у вигляді штрафу у максимальному розмірі, визначеного санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, за якою він обвинувачується, тобто у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Будь-який запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на дізнанні та під час судового розгляду справи не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу на час набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Інші заходи для забезпечення розгляду кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Матеріали кримінального провадження за № 0000008 від 04.03.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №193/427/25, провадження №1-кп/193/84/25.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження теж мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1