Провадження № 1-кс/344/4358/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 01.04.2024року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 01.04.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, створивши в лютому 2024 року (більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не вдалось) протягом одного-двох тижнів спільно із ОСОБА_7 організовану злочинну групу, очоливши її та залучивши до її складу ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом, направленим на придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів і психотропних речовин, незаконно, в порушення ст.ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, з корисливих мотивів та з метою особистого і учасників організованої групи незаконного збагачення, здійснював загальне керівництво очолюваної ним організованої злочинної групи, в результаті злочинної діяльності якої 27.05.2024 ОСОБА_7 організував за участю ОСОБА_11 незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут ОСОБА_12 особливо небезпечної психотропної речовини, а саме спільно із ОСОБА_11 , придбавши при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено та яку включено до списку № 2 таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентанон-1-он) в невстановленій досудовим розслідуванням точній кількості, але не менше, ніж 0,2765 грама, зберігаючи її з метою збуту при собі та за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи 27.05.2024 о 20:04 год. в приміщенні вказаної квартири, повідомили ОСОБА_12 у телефонній розмові через стільниковий зв`язок про готовність передати йому вищезгадану особливо небезпечну психотропну речовину, після чого ОСОБА_11 , взявши за вказівкою ОСОБА_7 із помешкання останнього вищевказану раніше придбану з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено та яку включено до списку № 2 таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентанон-1-он), зберігаючи її при собі з метою збуту, 27.05.2024 о 21:02 год., перебуваючи поблизу житлового будинку № 1-А по вул. Молодіжна в м. Калуші Івано-Франківської області, незаконно збув ОСОБА_12 за грошові кошти в сумі 500 гривень дану особливо небезпечну психотропну речовину в кількості 0,2765 грама.

Він же, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, створивши в лютому 2024 року (більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не вдалось) протягом одного-двох тижнів спільно із ОСОБА_7 організовану злочинну групу, очоливши її та залучивши до її складу ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом, направленим на придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів і психотропних речовин, незаконно, в порушення ст.ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, з корисливих мотивів та з метою особистого і учасників організованої групи незаконного збагачення, здійснював загальне керівництво очолюваної ним організованої злочинної групи, в результаті злочинної діяльності якої 02.08.2024 ОСОБА_7 повторно організував за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_11 незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут ОСОБА_13 особливо небезпечної психотропної речовини, а саме керував діями ОСОБА_8 щодо придбання з метою збуту при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено та яку включено до списку № 2 таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентанон-1-он), яку останній, зберігаючи при собі з метою збуту, приніс 02.08.2024 о 19:40 год. до місця проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_11 важили і фасували вказану особливо небезпечну психотропну речовину, тобто зберігали її з метою збуту, після чого ОСОБА_7 , перебуваючи 02.08.2024 о 21:00 год. у вищезгаданій квартирі за місцем свого проживання, особисто незаконно збув ОСОБА_13 дану особливо небезпечну психотропну речовину в невстановленій досудовим розслідуванням кількості.

Він же, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, створивши в лютому 2024 року (більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не вдалось) протягом одного-двох тижнів спільно із ОСОБА_7 організовану злочинну групу, очоливши її та залучивши до її складу ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом, направленим на придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів і психотропних речовин, незаконно, в порушення ст.ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, з корисливих мотивів та з метою особистого і учасників організованої групи незаконного збагачення, здійснював загальне керівництво очолюваної ним організованої злочинної групи, в результаті злочинної діяльності якої в період часу з 06.09.2024 по 07.09.2024 ОСОБА_7 повторно організував за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_11 незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут ОСОБА_14 особливо небезпечної психотропної речовини, а саме керував діями ОСОБА_8 щодо придбання з метою збуту в період часу з 14:43 год. по 20:10 год. 06.09.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено та яку включено до списку № 2 таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентанон-1-он) в невстановленій досудовим розслідуванням точній кількості, але не менше, ніж 0,1342 грама, шляхом відшукання у невстановленому досудовим розслідуванням місці відповідної «закладки», яку останній, зберігаючи при собі з метою збуту, перевіз до житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_7 - будинку АДРЕСА_2 , поблизу якого о 20:10 год. 06.09.2024 передав дану психотропну речовину ОСОБА_11 для подальшого її збуту, а ОСОБА_11 , керуючись вказівками ОСОБА_7 , переніс її до житла останнього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з ним зберігали дану психотропну речовину з метою збуту, після чого ОСОБА_7 , перебуваючи 07.09.2024 о 01:35 год. у вищезгаданій квартирі за місцем свого проживання, особисто незаконно збув ОСОБА_14 за грошові кошти в сумі 400 гривень дану особливо небезпечну психотропну речовину в кількості 0,1342 грама.

Він же, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, створивши в лютому 2024 року (більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не вдалось) протягом одного-двох тижнів спільно із ОСОБА_7 організовану злочинну групу, очоливши її та залучивши до її складу ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом, направленим на придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів і психотропних речовин, незаконно, в порушення ст.ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, з корисливих мотивів та з метою особистого і учасників організованої групи незаконного збагачення, здійснював загальне керівництво очолюваної ним організованої злочинної групи, в результаті злочинної діяльності якої в період часу з 06.09.2024 по 07.09.2024 ОСОБА_7 повторно організував за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_11 незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут ОСОБА_13 особливо небезпечної психотропної речовини, а саме керував діями ОСОБА_8 щодо придбання з метою збуту в період часу з 14:43 год. по 20:10 год. 06.09.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено та яку включено до списку № 2 таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентанон-1-он) в невстановленій досудовим розслідуванням точній кількості, але не менше, ніж 0,1342 грама, шляхом відшукання у невстановленому досудовим розслідуванням місці відповідної «закладки», яку останній, зберігаючи при собі з метою збуту, перевіз до житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_7 - будинку АДРЕСА_2 , поблизу якого о 20:10 год. 06.09.2024 передав дану психотропну речовину ОСОБА_11 для подальшого її збуту, а ОСОБА_11 , керуючись вказівками ОСОБА_7 , переніс її до житла останнього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з ним зберігали дану психотропну речовину з метою збуту, ОСОБА_7 , перебуваючи 07.09.2024 о 07:00 год. у вищезгаданій квартирі за місцем свого проживання, особисто незаконно збув ОСОБА_13 дану особливо небезпечну психотропну речовину в невстановленій досудовим розслідуванням кількості.

Він же, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, створивши в лютому 2024 року (більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не вдалось) протягом одного-двох тижнів спільно із ОСОБА_7 організовану злочинну групу, очоливши її та залучивши до її складу ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом, направленим на придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів і психотропних речовин, незаконно, в порушення ст.ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, з корисливих мотивів та з метою особистого і учасників організованої групи незаконного збагачення, здійснював загальне керівництво очолюваної ним організованої злочинної групи, в результаті злочинної діяльності якої 05.12.2024 ОСОБА_7 повторно організував за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_11 незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут ОСОБА_6 особливо небезпечної психотропної речовини, а саме керував діями ОСОБА_8 та ОСОБА_11 щодо придбання з метою збуту в період часу з 10:05 год. по 10:40 год. 05.12.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено та яку включено до списку № 2 таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентанон-1-он) в невстановленій досудовим розслідуванням точній кількості, але не менше, ніж 0,0642 грама, шляхом відшукання у лісовому масиві, який знаходиться поблизу КНП «Калуська центральна районна лікарня Калуської міської ради», що по вул. Медична, 6 в м. Калуші Івано-Франківської області (район «Підгірки»), відповідної «закладки» по геоданим, одержаним від адміністратора Telegram-каналу «WallStreet», яку останні, зберігаючи при собі з метою збуту, перевезли в період часу з 10:40 год. по 11:10 год. 05.12.2024 за допомогою електросамоката до місця проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_11 спільно з останнім зберігали дану психотропну речовину з метою збуту, після чого ОСОБА_11 , діючи під контролем та у присутності ОСОБА_7 , перебуваючи 05.12.2024 о 15:18 год. у вищезгаданій квартирі за місцем проживання останнього, незаконно збув ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 200 гривень дану особливо небезпечну психотропну речовину в кількості 0,0642 грама, чим вчинив незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене повторно, організованою групою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України

Він же, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, очолюючи організовану ним та ОСОБА_7 злочинну групу, за участю останнього та ОСОБА_8 , а також за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом, направленим на вимагання чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого і вищевказаних осіб незаконного збагачення, в умовах введеного в Україні воєнного стану, організував вимагання грошових коштів у ОСОБА_15 , а саме, довідавшись в невстановлений точно досудовим розслідуванням час, але не пізніше, ніж 12.08.2024, інформацію щодо можливого систематичного незаконного збуту ОСОБА_15 на території Калуської міської територіальної громади наркотичних засобів і психотропних речовин, з метою забезпечення особистої подальшої координації протиправної діяльності останнього та отримання від цього власного доходу (грошових коштів), керував діями ОСОБА_9 щодо його зустрічі із ОСОБА_15 18.08.2024 приблизно о 19:45 год. поблизу будинку № 6 по вул. Б. Хмельницького у м. Калуші Івано-Франківської області та повідомлення потерпілому про нібито наявний в нього борг перед ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , особисто провів ОСОБА_15 , увійшовши в довіру до останнього як особа, яка нібито допоможе йому у вирішенні питання вищевказаного «боргу», в період часу з 20:00 год. по 20:28 год. 18.08.2024 від житлового будинку АДРЕСА_3 до квартири за місцем проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого незаконного позбавлення волі потерпілого, після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебуваючи в період часу з 20:28 год. по 21:45 год. 18.08.2024 у вказаній квартирі за місцем проживання останнього, вимагали в ОСОБА_15 передати їм в подальшому грошові кошти в остаточній сумі 12000 гривень, погрожуючи йому при цьому застосуванням насильства, а саме нанесенням тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим потерпілий, сприймаючи зазначені погрози реальними, перебуваючи в даній квартирі, в період часу з 21:01 по 21:45 год. 18.08.2024 погодився передати вищевказаним особам вищезгадані грошові кошти, в тому числі товарами або наркотичними засобами чи психотропними речовинами на вказану суму грошей, чим вчинив вимогу передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене організованою групою, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Він же, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, очолюючи організовану ним та ОСОБА_7 злочинну групу, за участю останнього та ОСОБА_8 , а також за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом, направленим на позбавлення волі людини, з корисливих мотивів та з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на вимагання в ОСОБА_15 грошових коштів, організував незаконне позбавлення волі останнього, а саме керував діями ОСОБА_9 щодо його зустрічі із ОСОБА_15 18.08.2024 приблизно о 19:45 год. поблизу будинку АДРЕСА_3 та повідомлення потерпілому про нібито наявний в нього борг перед ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , після чого, увійшовши в довіру до ОСОБА_15 як особа, яка нібито допоможе йому у вирішенні питання вищевказаного «боргу», особисто провів останнього в період часу з 20:00 год. по 20:28 год. 18.08.2024 від житлового будинку АДРЕСА_3 до квартири за місцем проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 утримували ОСОБА_15 проти його волі в приміщенні даної квартири протягом 9,5 годин, позбавивши потерпілого таким чином змоги вільно залишити вказане житло в період часу з 20:28 год. 18.08.2024 до 06:00 год. 19.08.2024, чим вчинив незаконне позбавлення волі людини, вчинене з корисливих мотивів, організованою групою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 146 КК України.

12 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України

Цього ж дня, 12.06.2025 о 10:52 год. підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких, зокрема: відповідно до санкції ч. 3 ст. 146 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років; відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, спостереження за особою, аудіо-, відеоконтролю особи, обстеження публічно недоступного місця; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_15 , протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , висновками судових експертиз психотропних речовин, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, вказаний ризик також обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не має сталих соціальних зв`язків;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 відомі повні анкетні дані осіб, причетних до вчинення вказаних злочинів та які могли бути безпосередніми очевидцями означених злочинів, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування. Окрім цього, у даному кримінальному провадженні наявна велика кількість осіб, щодо яких триває перевірка причетності до вчинення даних та інших злочинів та з якими контактував безпосередньо чи опосередковано підозрюваний, які в подальшому можуть дати викривальні покази щодо нього. Також, ОСОБА_4 може впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання останніми викривальних показів;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 з метою одержання доходів продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із організацією незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, або інші корисливі злочини. Вказаний ризик також підтверджується схильністю підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, так як він неодноразово судимий за умисні тяжкі корисливі злочини, в тому числі пов`язані із незаконним обігом наркотичним засобів та психотропних речовин (13.07.2006 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 187, 23.03.2011 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК, 21.12.2020 Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 309 КК України), а на даний час відносно ОСОБА_4 на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України та останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Інші види запобіжних заходів застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незважаючи на покладені на нього обов`язки.

Викладені обставини виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 більш впливового, а не більш суворого виду запобіжного заходу.

З викладеного вище вбачається, про неможливість запобігання цих ризиків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні, обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_18 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 12 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України

Цього ж дня, 12.06.2025 о 10:52 год. підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких, зокрема: відповідно до санкції ч. 3 ст. 146 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років; відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя зауважує, що зміст матеріалів кримінального провадження, які додано до клопотання, свідчить про те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, які містяться у матеріалах справи, а саме: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, спостереження за особою, аудіо-, відеоконтролю особи, обстеження публічно недоступного місця; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_15 , протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , висновками судових експертиз психотропних речовин, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, вказаний ризик також обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не має сталих соціальних зв`язків;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 відомі повні анкетні дані осіб, причетних до вчинення вказаних злочинів та які могли бути безпосередніми очевидцями означених злочинів, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування. Окрім цього, у даному кримінальному провадженні наявна велика кількість осіб, щодо яких триває перевірка причетності до вчинення даних та інших злочинів та з якими контактував безпосередньо чи опосередковано підозрюваний, які в подальшому можуть дати викривальні покази щодо нього. Також, ОСОБА_4 може впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання останніми викривальних показів;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 з метою одержання доходів продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із організацією незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, або інші корисливі злочини. Вказаний ризик також підтверджується схильністю підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, так як він неодноразово судимий за умисні тяжкі корисливі злочини, в тому числі пов`язані із незаконним обігом наркотичним засобів та психотропних речовин (13.07.2006 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 187, 23.03.2011 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК, 21.12.2020 Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 309 КК України), а на даний час відносно ОСОБА_4 на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України та останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування зазначених у клопотанні ризиків.

В ході розгляду клопотання стороною захисту не спростовано існування ризиків, на які покликається слідчий у поданому клопотанні, і слідчий суддя вважає такі ризики наявними.

Всі доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді вважати доведеним відсутність встановлених ризиків, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_19 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, його характер, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту як про це клопотала сторона захисту, не унеможливить прояву встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260,261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких, зокрема: відповідно до санкції ч. 3 ст. 146 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років; відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вказана обставина враховується слідчим суддею при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відтак, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, наслідки злочину, вважаю за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , існування ризиків, які можуть перешкодити встановленню істини в даному кримінальному провадженні, відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження на цьому його етапі.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 09 серпня 2025 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_20 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і підписано 18.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1