Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1479/23

Номер провадження: 1-кп/511/49/25

20.08.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 , (дистанційно),

захисника ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про повернення застави по кримінальному провадженню №0001383 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001383 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Суд знаходиться на стадії судового слідства, а саме дослідження доказів сторони обвинувачення.

Ухвалою суду від 28.04.2025 року зупинено судове провадження по кримінальному провадженню №0001383 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України до звільнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 з військової служби.

Клопотання, що розглядається судом.

19.05.2025 року на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про повернення застави, яке обґрунтовано наступним.

11.01.2023 року ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/193/93 застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Ізмаїльський слідчий ізолятор, строком на 60 діб, з моменту затримання (08.01.2023 року), до 08.03.2023 року включно та визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 80-ти (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 11.01.2023 року складало 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Далі, 08.03.2023 року продовжено ОСОБА_6 строк дії покладених обов`язків до 08.04.2023 року включно, з покладанням обов`язків визначених ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2023 року.

07.04.2023 року продовжено ОСОБА_6 строк дії покладених обов`язків до 05.06.2023 року включно, з покладанням обов`язків визначених ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2023 року.

23.05.2023 року у відкритому судовому засіданні розглядалося клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 та судом задоволено вказане клопотання частково, а саме змінено раніше застосований запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 . В розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 23.05.2023 року складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Судові засідання з розгляду вказаного обвинувального акту почалися 06.06.2023 року.

Ухвалою від 28.04.2025 року зупинено судове провадження по кримінальному провадженню №0001381 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2022 року, за обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України до звільнення останнього з військової служби.

Таким чином, майже два роки тривав розгляд вказаної справи, а запобіжний захід за цей час продовжено не було, обвинувачений ОСОБА_6 з`являвся на всі судові засідання, покладені на нього обов`язки жодного разу не порушував. Тобто, з матеріалів кримінального провадження достоменно встановлено, що запобіжний захід у виді застави, змінений 23.05.2023 року прокурором не продовжувався, обвинувачений ОСОБА_6 виконував покладенні на нього обов`язки, питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, а відтак розмір застави в сумі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят гривень), установлений ухвалою суду від 23.05.2023 року в розумінні п.п. 8, 9,10,1 182, 194 КПК України може бути повернений застоводавцю, а до обвинуваченого ОСОБА_6 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Позиція учасників справи.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , перебуваючи в судовому засіданні в режимі ВКЗ (дистанційно) підтримав своє клопотання в повному обсязі та посив повернути заставодавцю ОСОБА_10 заставу в розмірі 107 360,00 гривень, яка була внесена ним 02.06.2023 року за підозрюваного ОСОБА_6 .

Обвинуваченні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судові засідання не прибули.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не прибув, причини його неприбуття, суду на даний час, невідомі.

Захисник обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 перебуваючи в судовому засіданні в режимі ВКЗ (дистанційно) не заперечував щодо заявленого клопотання адвоката ОСОБА_5 .

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, зазначаючи що підстав для повернення застави на даний час немає, запобіжний захід у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжує діяти.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов таких висновків.

Висновки суду за результатами розгляду клопотання.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/193/93 від 11.01.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Ізмаїльський слідчий ізолятор, строком на 60 діб, з моменту затримання (08.01.2023 року), до 08.03.2023 року включно та визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 80-ти (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 11.01.2023 року складало 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Ухвалами слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.03.2023 року та 07.04.2023 продовжено ОСОБА_6 строк дії покладених обов`язків, з покладанням обов`язків визначених ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2023 року змінено раніше застосований запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 23.05.2023 року складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

На виконання вказаної ухвали, ОСОБА_10 02.06.2023 року внесено заставу за підозрюваного ОСОБА_6 в розмірі 107 360,00 гривень, та ОСОБА_6 було звільнено з-під варти, і відносно нього почав діяти запобіжний захід у вигляді застави із обов`язками визначеними ухвалою слідчого судді.

Суд вважає, що доводи захисника про те, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 закінчився 02.06.2023 року тобто після внесення застави, а відтак застава, яка не була звернена у дохід держави, повертається заставодавцю, є неспроможними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з вимогами ст. 182 КПК України та параграфу 1 Глави 18 цього Кодексу не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу. З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці, та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави. Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким у цьому випадку є застава) і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, пунктів 7-8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії. Ураховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинялась, а вказаний запобіжний захід діяв як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання ним процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки то вимога про повернення застави є такою, яка суперечать меті застосування запобіжного заходу.

Системний аналіз положень ст. 182, 194, 196, 197, 199, 181, 203 КПК України дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у виді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч. 5 ст. 194 цього Кодекс обмеження діють певний, визначений ухвалою суду, (слідчого судді) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі і застава, визначеного строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 17.12.2020 (справа №5-50кс20) та від 18.03.2021 (справа №5-72кс21) наголосив, що застава повертається лише після завершення всіх процесуальних ризиків, для завершення яких вона вносилася. До завершення судового розгляду існують підстави для збереження застави як чинного запобіжного заходу.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Cуду, викладену у Постанові по справі № 308/1220/22 (провадження № 51-3287км24) від 26 листопада 2024 року, де касаційний суд наголосив щодо неспроможності твердження захисника про те, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного закінчився, оскільки згідно з вимогами ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 цього Кодексу не передбачено встановлення строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці. Непродовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави. Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу, яким у цьому кримінальному провадженні є застава, і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п.п. 7 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 15) застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.

Ураховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинялась, а вказаний запобіжний захід діяв як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання ним процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки, то вимога заставодавця про повернення застави суперечить меті застосування запобіжного заходу.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що твердження захисника про те, що запобіжний захід у виді застави, змінений 23.05.2023 року прокурором не продовжувався, обвинувачений ОСОБА_6 виконував покладенні на нього обов`язки, питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, провадження у справі відносно ОСОБА_6 зупинено до звільнення його з військової служби, а відтак є підстави для повернення застави, є необґрунтованими та такими, що суперечать положенням кримінального процесуального Закону, і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.182,194,331,350,372, КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про повернення застави, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст Ухвали виготовлений та підписаний суддею 25 серпня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1