Справа №587/3436/23 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-п/816/161/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Самовільне залишення військової частини або місця служби
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми подання голови Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_5 щодо направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 407 КК України за підсудністю,

установила:

12.08.2025 до Сумського апеляційного суду надійшло подання голови Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_5 щодо направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 407 КК за підсудністю, яке обґрунтовано тим, що кримінальне правопорушення вчинено на території м. Суми, оскільки припинення ОСОБА_7 інкримінованого йому діяння відбулося в Четвертому СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, Розташованого у м. Полтаві.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду подання не подавали, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд подання голови суду першої інстанції без участі сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст подання голови суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи подання голови місцевого суду, колегія суддів вважає, що вказане подання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Положення щодо направлення кримінального провадження з одного суду до іншого врегульовані ч. 1 ст. 34 КПК України, згідно яких кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, зокрема, у разі якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності (п. 1).

Згідно з ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Таким чином, законом визначено підсудність розгляду кримінальних проваджень в залежності від конкретних обставин, передбачених ст. 32, 615 КПК України.

Як неодноразово вказував Верховний Суд, положення норм КПК, якими врегульовано правила визначення територіальної підсудності кримінального провадження, застосовуються у взаємозв`язку з приписами ст. 6 КК, за якими, кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України.

Отже, місцем вчинення кримінального правопорушення є місце, де воно було почато, продовжено, закінчено або припинено.

Як убачається з фактичних обставин, які прокурор виклав у обвинувальному акті, військовослужбовець військової служби за контрактом 11 прикордонного закону ДПСУ молодший сержант ОСОБА_7 , 29.09.2023 о 08:30 не з`явився без причин з відпустки до місця проходження військової служби підрозділу у Сумському районі Сумської області, після чого 25.11.2023 о 10:00 самостійно прибув до Четвертого СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, де заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення.

Таким чином, місцем вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, є, в тому числі, місце проходження ним військової служби у Сумському районі Сумської області, що знаходиться в межах юрисдикції Сумського районного суду Сумської області.

Така позиція узгоджується з практикою Верховного Суду (ухвала від 22.07.2025 у справі № 177/1639/25, ухвали від 15.07.2025 у справах № 587/2636/25, № 587/2349/25, № 587/2658/25).

Враховуючи те, що обвинувальний акт надійшов до Сумського районного суду Сумської області, як до суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, підстави до задоволення подання та направлення вказаного кримінального провадження на розгляд іншого суду в межах юрисдикції Сумського апеляційного суду відсутні.

Керуючись ст. 34 КПК України,

постановила:

Відмовити голові Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_5 у задоволенні подання про направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 407 КК України на розгляд іншого суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3