Провадження № 1-кп/557/140/2025
Справа № 557/1488/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000175 від 29 серпня 2025 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медисівка Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, українця, громадянина України, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща в режимі відеоконференції зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення та стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, діючи у порушення вимог ст.ст. 3, 27 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 27 лютого 2025 року приблизно о 13 год 00 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно зі своїми знайомими військовослужбовцями Особа 1, Особа 2 та Особа 3, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, легковим автомобілем марки «KIA SPOTAGE», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , приїхали до житлового будинку, де проживав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , після чого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вирішили заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

Зокрема, у подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спільно, групою осіб із Особа 1, Особа 2 та Особа 3, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, знаходячись в будинку ОСОБА_7 , нанесли останньому кулаками рук, ногами, а також із використанням твердих тупих предметів множинні удари в область грудей, голови, сідниць, кінцівок, інших частин тіла, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани тім`яної та тім`яно-потиличної ділянки голови, рваної рани лівої мочки вуха, перелому кісток носа, гематоми обох вушних ракових, масивного осаднення обличчя, синців в обох навколоочних ділянках, крововиливів в м`які тканини голови з імбібіцією кори головного мозку, крововиливів під м`яку оболонку в правій тім`яно-скроневій частці, садна лоба, перенісся, закритої травми грудей у вигляді множинних переломів правих та лівих ребер по декількох анатомічних лініях з ушкодженням пристінкової плеври, перелому грудини, ушкодженням лівої легені по зовнішньо-боковій поверхні в нижній долі з виливом крові в обидві плевральні порожнини, непроникаючої колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки, множинних саден та синців по всіх поверхнях грудної клітки, множинних саден та синців обох верхніх кінцівок, обох сідниць, у проекції крила клубової кістки справа, на обох нижніх кінцівках, частина із яких були тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя і здоров`я потерпілого, спричинили травматичний шок та смерть потерпілого ОСОБА_7 приблизно через 1,5-2 години, після їх завдання на місці події 27 лютого 2025 року.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України - заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання

02 вересня 2025 року між прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000175, та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_5 , наданою останньою прокурору на укладення ним угоди, укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення та узгодили міру покарання за ч. 2 ст. 121 КК України, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та обставин, що таке покарання обтяжують, - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а також особу підозрюваного, у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор підтримав угоду про визнання винуватості від 02 вересня 2025 року, просив її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами в угоді покарання. При цьому прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні також підтримали угоду про визнання винуватості від 02 вересня 2025 року та просили її затвердити. Обвинувачений окремо підтвердив, що укладення угоди є цілком добровільним, він розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та неоспорює суму процесуальних витрат на залучення експертів.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 02 вересня 2025 року, підтвердивши надання письмової згоди прокурору на її укладення. Вказала, що цивільний позов на даний час нею не заявлявся.

Перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

З наданих матеріалів кримінального провадження судом установлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

З письмової заяви потерпілої ОСОБА_5 від 02 вересня 2025 року суд установив, що остання надала згоду прокурору на укладення з обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , що виразилось у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений є несудимим в силу ст. 89 КК України, за місцем служби та проживання характеризується з негативної сторони, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставинами, які таке покарання обтяжують, - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання, узгоджені вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Рішення про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні, яке є виділеним, не приймається.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого пропорційно до кількості осіб, які обвинувачуються (підозрюються) у скоєнні злочину, в сумі 71 007,57 грн (284 030,29 : 4 = 71 007,57), зокрема у зв`язку з проведенням:

- судової трасологічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/118-25/4093-ТР від 14 березня 2025 року) в розмірі - 7959,00 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/3893-БД від 25 квітня 2025 року) в розмірі - 16427,49 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/3895-БД від 15 серпня 2025 року) в розмірі - 15506,91 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/3896-БД від 24 квітня 2025 року) в розмірі 10109,14 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/3922-БД від 25 квітня 2025 року) в розмірі 20316,58 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/3924-БД від 30 квітня 2025 року) в розмірі - 19878,13 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/3943-БД від 28 квітня 2025 року) в розмірі 12668,45 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/4054-БД від 15 серпня 2025 року) в розмірі - 19049,66 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/4055-БД від 25 квітня 2025 року) в розмірі - 10592,87 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/4056-БД від 15 серпня 2025 року) в розмірі - 15150,04 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/4057-БД від 23 квітня 2025 року) в розмірі - 13196,69 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/4110-БД від 14 серпня 2025 року) в розмірі - 12129,38 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/4112-БД від 29 квітня 2025 року) в розмірі 12235,02 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/4287-БД від 25 квітня 2025 року) в розмірі - 16943,39 гривень;

- витрати на проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/4535-БД від 20 серпня 2025 року) в розмірі - 11062,12 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/4985-БД від 28 квітня 2025 року) в розмірі - 17115,75 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/5205-БД від 14 серпня 2025 року) в розмірі - 7171,83 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/5208-БД від 18 серпня 2025 року) в розмірі - 7178,11 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/5209-БД від 13 серпня 2025 року) в розмірі - 11014,88 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/5701-БД від 09 червня 2025 року) в розмірі - 16453,19 гривень;

- судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/118-25/6005-БД від 13 серпня 2025 року) в розмірі - 11871,66 гривень.

Суд ухвалює рішення в порядку, визначеному в ст.ст. 368 - 380, 474, 475 КПК України, який зобов`язує серед іншого вирішити питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

З огляду на те, що ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі, що належить відбувати реально, з метою забезпечення виконання вироку на підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даними протоколу затримання від 07 березня 2025 року підтверджується, що ОСОБА_3 затримано о 09 год 32 хв 07 березня 2025 року. Ухвалою слідчого судді Гощанського районного суду Рівненської області від 09 березня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого продовжувалася до 07 вересня 2025 року включно. Отже, на підставі ч. 5 ст. 72 КПК України слід зарахувати строки затримання ОСОБА_3 та його попереднього ув`язнення у строк покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 вересня 2025 року, укладену між прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 29 серпня 2025 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його затримання з 07 березня 2025 року до 09 березня 2025 року та строк його попереднього ув`язнення з 09 березня 2025 року до дня набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 71 007 (сімдесят одна тисяча сім) гривень 57 копійок.

До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою.

ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу утримувати в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1