Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури

м. Києва.

Заявник зазначив, що у порушення вимог КПК України уповноваженими особами Подільської окружної прокуратури м. Києва не внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 26.08.2025 (яку її автор пронумерував - № 2) про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення.

Вважає, що за заявою від 26.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань мали бути внесені відомості про вчинення низкою уповноважених осіб Подільського УП ГУНП

у м. Києві, Подільської окружної прокуратури м. Києва кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.

В судовому засіданні 04.09.2025 адвокат ОСОБА_3 заявив про відвід головуючому судді на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, обґрунтовуючи тим, зокрема, що слідчий суддя розглядав інші справи стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11.09.2025 під головуванням судді ОСОБА_5 у задоволенні заяви про відвід слідчого судді - відмовлено.

Будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання 10.09.2025 та 18.09.2025 скаржник не з`явився, про причини неявки суд не поінформовано.

Водночас 09.09.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 здійснювати судовий розгляд скарги без його участі; скаргу підтримує в повному обсязі.

Також, в тексті скарги міститься клопотання розглядати справу без виклику підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор у судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Слідчий суддя ухвалив розглядати скаргу за відсутності представника Подільської окружної прокуратури м. Києва, оскільки його неявка в силу

ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, приходжу до такого висновку.

Слідчий суддя у цій справі повинен встановити, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи: 1) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 2) скарга підлягає розгляду у Подільському районному судді м. Києва (підсудна цьому суду), 3) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, а також 4) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України, § 1, ст.ст. 303-308

КПК України.

У ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Частиною 5 ст. 214 КПК визначено вичерпний перелік відомостей, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Процедура прийняття та реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення не означає, що критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань взагалі відсутні. Для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, натомість, необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Отже, для внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті

КК України).

Зазначене узгоджується із правовою позицією, висловленою у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та

від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18, зокрема про те, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації (тобто підставою початку досудового розслідування) на підставі заяв про кримінальне правопорушення (з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення), а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно з положеннями п. 2 Глави 3 «Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру» Розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30 червня 2020 року № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із, серед іншого, зазначенням обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вноситься до ЄРДР. Всі інші заяви, після їх надходження підлягають розгляду згідно із законом, яким не є закон про кримінальну відповідальність.

Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, з одного боку, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування, а з іншого - захищає особу від необґрунтованого кримінального переслідування.

Відтак, за наявності у заяві чи повідомленні об`єктивних даних (а не суто гіпотетичних чи уявних), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, вони повинні бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Водночас, якщо заявник таких даних не наводить, його заява не підлягає обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Тобто, навіть якщо заявник стверджує про наявність ознак злочину та певну його кваліфікацію, це не означає, що подія злочину мала місце та що склад кримінального правопорушення наявний, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Отже, законодавець передбачив необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Тобто для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК України. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Вказане дає підстави для висновку, що законодавством, зокрема ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, виділено дві самостійних процедури, відповідно і повноваження прокурора при їх здійсненні, щодо, по-перше, прийняття і реєстрації заяви (повідомлення) про кримінальні правопорушення (ч. 4 вказаної статті), по-друге, внесення відомостей до ЄРДР за результатом розгляду належно прийнятої і зареєстрованої заяви (повідомлення) про кримінальні правопорушення (ч. 1 вказаної статті).

Матеріалами справи підтверджується факт належної реєстрації 26.08.2025 Подільською окружною прокуратурою м. Києва заяви підозрюваного ОСОБА_4 , тобто дотримання вимог ч. 4 ст. 214 КПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що в діях слідчого СВ Подільського УП ГУ НП

у м. Києві ОСОБА_6 та інших слідчих, які входять до складу слідчої групи, а саме начальника та слідчих СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у кримінальному провадженні № 0000878

від 01.04.2025, будучи працівниками правоохоронних органів, за відсутності доказів причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121

КК України, замість того щоб шукати особу, причетну до вчинення злочину, не виконують або ненележно виконують службові обов`язки, чим спричинили тяжкі наслідки для підозрюваного у вигляді підозри в тяжкому злочині та утримання під варто. Вказане, на думку заявника, свідчить про наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.

Так, автор заяви вважає, що:

- в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження

№ 0000878 від 01.04.2025 повідомлення про завершення досудового розслідування від 08 серпня 2025 року та протокол ознайомлення від 11 серпня 2025 року були знищені, а також не міститься лікарське свідоцтво № 010-1311 про смерть

ОСОБА_19 ;

- стороною обвинувачення під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000878 від 01.04.2025 було призначено цілу низку судових експертиз (молекулярно генетична, судово-медична, дактилоскопічна та ін.) за результатами яких, згідно з висновками експертів, спростовується «версія» сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_4 до інкримінованих подій.

Надаючи оцінку вказаним доводам, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 26.08.2025 за своїм змістом є лише незгодою ОСОБА_4 з процесуальними рішеннями та діями слідчих СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні

№ 0000878 від 01.04.2025, та прокурорів, які входять до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, у межах якого скаржник має статус підозрюваного. Разом з тим, кримінальний процесуальний закон передбачає широке коло прав підозрюваного та визначає комплекс процесуальних механізмів, здатних забезпечити реалізацію цих прав у межах кримінального провадження, зокрема, оскарження дій слідчого, прокурора в порядку ст. 303 КПК України, оскарження процесуальних рішень слідчих суддів, обстоювання перед судом своєї правової позиції у межах засади змагальності та збирання доказів на її підтвердження тощо.

Слідчий суддя наголошує, що лише наявність у повідомленні конкретних та об`єктивних відомостей, які свідчать про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, створює у прокурора обов`язок внести їх до ЄРДР. Саме по собі твердження заявника про існування кримінального правопорушення, за відсутності таких відомостей, не є достатньою підставою для ініціювання досудового розслідування.

Отже, заява ОСОБА_4 не містить відомостей, які б прямо чи опосередковано вказували на наявність ознак кримінального правопорушення.

Самих лише припущень заявника та його незгоди з процесуальними рішеннями сторони обвинувачення у кримінальному провадженні недостатньо для висновку про наявність у діях таких службових осіб кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372

КК України. Тому в уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва відсутній обов`язок вносити такі відомості до ЄРДР, а тому їх дії не суперечили вимогам

ст. 214 КПК України.

З огляду на викладене, слідча суддя не знаходить підстав для висновків, що мала місце бездіяльність уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Викладене дає підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи вказане, керуючись ст.ст. 214, 303-309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2025 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1