У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7415/15

№ 1-кп/183/32/25

20 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: судді ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000174 від 12.03.2015 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тайшет Іркутської області рф, маючого вищу освіту, одруженого, військовослужбовця зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Під час досудового розслідування встановлено, що майор ОСОБА_3 проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді начальника відділення особового складу у військовому званні «майор», діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення за рахунок держави, зловживаючи службовим становищем, привласнив інше військове майно, а саме грошові кошти шляхом внесення у період з вересня 2014 року по лютий 2015 рік (включно) недостовірних даних у накази командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , щодо отримання ним додаткової грошової винагороди у числі особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 за нібито безпосередню участь в антитерористичній операції та надбавки за виконання особливо важливих завдань, внаслідок чого заволодів державними коштами на загальну суму 18653 грн. 05 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, а саме в привласненні військовою службовою особою іншого військового майна, із зловживанням службовим становищем, повторно.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання обвинуваченого та захисника.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно з санкцією ч. 2 ст. 410 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Таким чином, у відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 410 КК України є тяжким злочином. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_3 , а саме за ч. 2 ст. 410 КК України вчинене у період з вересня 2014 року по лютий 2015 року та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 10 років.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. На підставі вимог ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на заявлене клопотання захисника та обвинуваченого, беззаперечної згоди на звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, суд приходить до переконання, що перешкод для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження немає.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Крім того, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок згідно з яким в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК України витрати на проведення експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, статтями 128, 284 286, 288 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 410 КК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України - закрити.

Процесуальні витрати за проведення Дніпропетровським НДІСЕ комісійної судово-економічної експертизи №3997/3998-15 від 22.09.2015 в розмірі 4608 (чотири тисячі шістсот вісім) грн. 00 коп. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1