Справа № 201/6144/25
Провадження № 1-кс/201/2306/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого 3-го відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000588 від 21.11.2024 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Алчевськ, Луганської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000588 від 21.11.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато збройну агресію та ведення агресивної війни проти України з метою повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України та відповідно діє до теперішнього часу.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Луганської області опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій російської федерації на території Луганської області.

Згідно зі статтею 42 IV-ї Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї Положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під армією супротивника.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 визначено перелік територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до вказаного переліку вся територія Алчевського району Луганської області в яку входить м. Алчевськ з 07.04.2014 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

З початку тимчасової окупації території м. Алчевська Луганської області представниками так званої «лнр», підконтрольними політичному керівництву держави-агресора рф, організовано та розпочато діяльність системи закладів освіти, які відповідно до чинного законодавства України, визнані незаконними.

25.08.2015 на підставі т.зв. «розпорядження уряду лнр «про створення державних установ лнр» №02-05/308/15 на тимчасово окупованій території м. Алчевська Алчевського району Луганської області представниками окупаційної адміністрації так званої «лнр», підконтрольними державі-агресору рф, на основі будівлі, приміщень та матеріальних цінностей середньої загальноосвітньої школи №16 Луганської області, створено та розпочато діяльність так званої «державної бюджетної освітньої установи луганської народної республіки «Алчевська гуманітарна гімназія дитячий садок імені героя радянського союзу Петра Миколайовича Липовенка (мовою оригіналу: «Государственное бюджетное образовательное учреждение Луганской Народной Республики «Алчевская гуманитарная гимназия детский сад имени Героя Советского ОСОБА_7 »).

23.12.2023 на підставі т.зв. «постанови уряду луганської народної республіки № 150/23 «про віднесення до відання міністерства освіти і науки Луганської Народної Республіки, визначення типу та перейменування деяких державних установ луганської народної республіки, які перебувають у віданні адміністрацій міст та/або районів Луганська» так звану «державну бюджетну освітню установу луганської народної республіки «Алчевська гуманітарна гімназія дитячий садок імені героя радянського союзу ОСОБА_8 (мовою оригіналу: «Государственное бюджетное образовательное учреждение Луганской Народной Республики «Алчевская гуманитарная гимназия детский сад имени Героя Советского ОСОБА_7 ») було перейменовано в так звану «державну бюджетну загальноосвітню установу луганської народної республіки «Алчевська гімназія імені героя радянського союзу Петра Миколайовича Липовенка» (мовою оригіналу: «государственное бюджетное общеобразовательное учреждение луганской народной республики «Алчевская гимназия имени героя советского союза ОСОБА_9 », далі «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко».

Відомості про «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко» внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб РФ за номером 192. Крім того, внесені відомості про її юридичну адресу: Луганська народна республіка, м. Алчевськ, вул. Гагаріна, 35, яка фактично відповідає адресі: Луганська область, Алчевський район, м. Алчевськ, вул. Гагаріна, 35.

Відповідно до т.зв. «статуту (нова редакція) «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко», затвердженого т.зв. «наказом міністерства освіти і науки лнр» № 201 - ОД від 01.04.2024, т.зв. «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко» є державним бюджетним загальноосвітньою установою, реалізуючи основні освітні програми початкової загальної, основної загальної, середньої загальної освіти та інші освітні програми відповідно до осіб на право здійснення освітньої діяльності. Установа є некомерційною організацією і не ставить одержання прибутку основною метою своєї діяльності.

При цьому, «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко» здійснює свою діяльність відповідно до федеральних законів рф «про освіту в рф» № 273-ФЗ від 29.12.2012, «про некомерційні організації» № 7-ФЗ від 12.01.1996, іншими федеральними законами та іншими нормативними правовими актами рф, законами лнр та іншими правовими актами лнр, нормативними правовими актами органів, які здійснюють управління у сфері освіти.

Крім того, освітній процес в «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко» усі види освітньої діяльності проводяться за навчальним планом та розкладом, прийнятим педагогічною радою в рамках вимог до навчального навантаження та затвердженим керівником установи. Освітня діяльність вище вказаної установи здійснюється на російській мові.

Таким чином, встановлено, що освітній процес у «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко» здійснюється виключно у відповідності до вимог законодавства про освіту країни-агресора.

29.11.2022 ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, знаходячись на тимчасово окупованій території м. Алчевська Луганської області, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, вступила в злочинну змову з представниками так званої «лнр», які підконтрольні державі-агресору рф, в порушення вимог Конституції та законів України добровільно зайняла посаду т.зв. «директора державної бюджетної загальноосвітньої установи луганської народної республіки «Алчевська гімназія імені героя радянського союзу Петра Миколайовича Липовенка», що діє в системі незаконних закладів освіти.

21.10.2024 ОСОБА_5 як т.зв. «директор «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко» взяла участь в організації та проведенні т.зв. «урочистого заходу «виносу прапорів рф та лнр», крім того ОСОБА_5 на вище вказаному заході ознайомила з освітнім планом школярів та педагогів.

22.11.2024 ОСОБА_5 як т.зв. «директор «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко», взяла участь в організації та проведенні «урочистого заходу присвячений успіху школярів в 2024/2025 навчальному році», на якому вона вручила грамоти школярам та педагогам.

Відповідно до т.зв. «статуту (нова редакція) «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко» керівник зобов`язаний забезпечити:

здійснення освітнього процесу відповідно до законодавства російської федерації, правовими актами луганської народної республіки, статутом та локальними нормативними актами установи;

затвердження освітніх програм установи;

розробку та погодження з засновником програм розвитку;

ведення бухгалтерського обліку, надання бухгалтерської та статистичної звітності, дотримання порядку підготовки, надання форми звітності відповідно до законодавства російської федерації;

організацію та виконання заходів з цивільної оборони, а також виконання розпоряджень співробітника, уповноваженого на вирішення завдань у галузі цивільної оборони, організацію військового обліку відповідно до законодавства російської федерації;

виконання функцій представника роботодавця, здійснення організаційних, кадрових та адміністративних заходів відповідно до законодавства російської федерації та правових актів луганської народної республіки.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України, Законах України, інших актах законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є: верховенство права; нерозривний зв`язок із світовою та національною історією, культурою, національними традиціями; гуманізм; демократизм; єдність навчання, виховання та розвитку; виховання патріотизму, поваги до культурних цінностей Українського народу, його історико-культурного надбання і традицій; формування усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та законів України, нетерпимості до їх порушення; формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психологічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками; формування громадянської культури та культури демократії (ст. 6 Закону).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про освіту» передбачено, що заклади освіти забезпечують обов`язкове вивчення державної мови.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Тим самим, ОСОБА_5 , з 29.11.2022, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою російської федерації та добровільно обійняла посаду т.зв. «директора державної бюджетної загальноосвітньої установи луганської народної республіки «Алчевська гімназія імені героя радянського союзу Петра Миколайовича Липовенка», яка розташована на тимчасово окупованій території, де з метою підтримки дій окупаційної влади російської федерації, використовуючи отримані повноваження, повністю виключила з освітнього процесу обов`язкові вимоги до процесу навчання, визначених державними стандартами та освітніми програмами загальної освіти України, спланувала та вчинила дії направлені провадження освітнього процесу в т.зв. «ДБЗУ лнр «АГ ім. П.Н. Липовенко» у відповідності до вимог законодавства про освіту країни-агресора, тим самим здійснила впровадження стандартів освіти держави-агресора.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтверджують факт перебування ОСОБА_5 , на тимчасово окупованій території Луганської області та впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з вище вказаними свідками;

- протоколом огляду від 11.12.2024;

- протоколом огляду від 12.12.2024;

- протоколом огляду від 17.12.2024;

- двома протоколами огляду від 20.12.2024;

- протоколом огляду від 21.12.2024;

- протоколом огляду від 03.01.2025;

- двома протоколами огляду від 14.04.2025;

- двома протоколами огляду від 15.04.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/104-25/14484-ФП;

- іншими доказами, що наявні в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, зібраними в ході досудового розслідування доказами доведено, що ОСОБА_5 перебуває в м. Алчевськ Луганської області, яке відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону вважається тимчасово окупованою територією України.

Крім того, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII встановлено, що порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Таким чином, слідчий вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000588 від 21.11.2024 ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000588 від 21.11.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Алчевськ та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 ,, перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 75 (8000), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 11.04.2025 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 , на 15.04.2025, 16.04.2025, 17.04.2025 о 10:00 на за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000588 від 21.11.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

22.04.2025 слідчим 3 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за погодженням з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області, з дотриманням вимог ст. ст. 40, 42, 111, 133, 135, 137, 276, 277, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_5 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 82 (8007) від 22.04.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Одночасно з повідомленням ОСОБА_5 про підозру в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 82 (8007) від 22.04.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_5 до слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, за місцем тимчасової дислокації за адресою: пл. Шевченка, буд. 7, м. Дніпро (каб. 131) 10 годині 00 хвилин на 26,27,28 квітня 2025 року для вручення їй письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим на вказані дати та час ОСОБА_5 знову на зазначену адреси не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надала.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою слідчого від 29.04.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2. ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно показань свідків перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрювана переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Отже, матеріалами клопотання також підтверджено, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність підозрюваної до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 3-го відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000588 від 21.11.2024 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000588 від 21.11.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 16-15 годині 20.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1