справа № 208/7058/25
провадження № 1-кс/208/3094/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м.Кам`янське клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000187 від 13.03.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До суду надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що 07.06.2025, о 16:05 год., ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.06.2025, з урахуванням здобутих доказів, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

09.06.2025 ухвалою Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області по відношенню до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 05.08.2025 включно та визначено розмір застави у сумі 242 240 грн.

У клопотанні слідчий зазначив, що строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 закінчується 05.08.2025, водночас ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, не припинили свого існування, а відтак, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в межах досудового розслідування, до 07.09.2025, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

ІІ. Позиції учасників у судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу підтримав, надав пояснення аналогічні змісту клопотання та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, оскільки, на його думку, орган досудового розслідування мав можливість за цей час завершити досудове розслідування та направити обвинувальний акт на розгляд до суду, з урахуванням того, що він у повному обсязі визнає свою вину і просив розпочати судовий розгляд справи.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів; строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом; сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Як визначено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на положення ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто, при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними правилами, які регулюють питання про застосування відповідного запобіжного заходу з урахуванням додаткових обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою, необхідно врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

IV. Щодо обґрунтованості підозри.

Слідчим суддею встановлено, що СВ СУ ГУНП в Донецькі області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000187 від 13.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, з метою протиправного збагачення, зазіхаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні стосунки, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР (в редакції Закону № 530-v від 22.12.2006) із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, а як наслідок і охоронювані Конституцією України і Законом України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» права громадян, вчинив кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин при наступних обставинах.

У квітні 2025, точну дату та час під час слідства не встановлено, ОСОБА_4 не маючи постійного джерела доходу, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вирішив займатись незаконним збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, на території Краматорського району Донецької області, використовуючи при цьому методи конспірації, збуваючи вказану психотропну речовину обмеженому колу осіб з числа своїх знайомих.

Так, у невстановлені під час досудового розслідування місці, обставинах та час, але не пізніше 14.05.2025, ОСОБА_4 , незаконно, з метою подальшого збуту, придбав не менше 0,5353г. кристалічної речовини білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,4274 г., яку незаконно, з метою подальшого збуту зберігав у невстановленому під час досудового розслідуванні місці, у паперовому згортку.

14.05.2025, приблизно о 12:00 год. ОСОБА_4 , маючи злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, діючи умисно, достовірно знаючи про порядок обігу та відповідальність за незаконний обіг психотропних речовин на території України, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу психотропних речовин, що охороняють здоров`я населення України, за допомогою мобільного телефонна домовився про продаж особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP з «оперативним покупцем» - ОСОБА_9 на території сщ. Билбасівка Краматорського району Донецької області.

Наступного дня, а саме 15.05.2025, приблизно о 10:30 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, продовжуючи злочинний намір направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, знаходячись на території залізничної станції «Прилужний 1», розташованої в сщ. Билбасівка Краматорського району Донецької області зустрівся з «оперативним покупцем» - ОСОБА_9 , якому під час особистої зустрічі незаконно збув заздалегідь заготовлений паперовий згорток в якому знаходилась кристалічна речовина масою 0,5353г., яка містить особливо небезпечну психотропну речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,4274 г., отримавши за це від оперативного покупця» - ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 1000 грн., вручені останньому співробітниками поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, приблизно на початку червня 2025, точна дата та час під час слідства не встановлені, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 25, 26, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», реалізуючи злочинний намір, направлений на незаконний збут психотропної речовини, незаконно придбав при невстановлених під час досудового розслідування обставинах у невстановленої під час досудового розслідування особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку незаконно почав зберігати у невстановленому під час досудового розслідуванні місці.

Так, 07.06.2025, приблизно о 10:30 год. ОСОБА_4 , маючи злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, діючи умисно, повторно, достовірно знаючи про порядок обігу та відповідальність за незаконний обіг психотропних речовин на території України, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу психотропних речовин, що охороняють здоров`я населення України, за допомогою мобільного телефонна домовився про продаж особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP з «оперативним покупцем» - ОСОБА_9 на території сщ. Билбасівка Краматорського району Донецької області.

Цього ж дня, а саме 07.06.2025, об 11:36 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, реалізуючи злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, знаходячись біля свого місця мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з «оперативним покупцем» - ОСОБА_9 , якому під час особистої зустрічі незаконно, повторно, збув заздалегідь заготовлений паперовий згорток в якому знаходилася психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), приблизною вагою 1 грам, отримавши за це від оперативного покупця» - ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 600 грн., вручені останньому співробітниками поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

07.06.2025 о 16:05 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.06.2025, з урахуванням здобутих доказів, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

09.06.2025 ухвалою Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області по відношенню до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 05.08.2025 включно та визначено розмір застави у сумі 242 240 грн.

Постановою першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_10 від 28.07.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 07.09.2025, з метою повноти проведення та завершення досудового слідства, в ході якого необхідно дослідити та зібрати об`єктивні данні для остаточного та беззаперечного доведення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, через що необхідно виконати наступне:

- детально оглянути та проаналізувати інформацію, надану оператором мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» щодо деталізації дзвінків ОСОБА_4 ;

- на підставі проведеного аналізу зазначеної інформації, встановити та допитати додаткових свідків;

- зняти гриф секретності з ухвал слідчого судді на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які на даний момент не розсекречені, що були отримані в ході досудового розслідування та долучити до матеріалів кримінального провадження;

- зняти грифи секретності з протоколів, складених за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, проведеними у кримінальному провадженні;

- провести аналіз інформації, яка міститься в розсекречених протоколах, складених за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, проведеними у кримінальному провадженні та додатків до протоколів у вигляді матеріальних носіїв інформації;

- після отримання матеріали проведених НС(Р)Д, призначити експертизу відео -, звукозапису;

- отримати матеріали з УКР ГУ НП в Донецькій області на виконання доручень слідчого;

- повідомити про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень в остаточній редакції;

- при наявності, розглянути клопотання сторони захисту;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

Провести інші заходи, направлені на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, необхідність яких може виникнути після отримання вказаних матеріалів.

Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі протии Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, в їх сукупності, а саме:

- протоколом огляду від 15.05.2025, згідно якого були оглянуті грошові кошти у сумі 1000грн., які вручені «оперативному покупцю» ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду від 15.05.2025, згідно якого у «оперативного покупця» ОСОБА_9 вилучений паперовий згорток з кристалічною речовиною;

-протоколом допиту у якості свідка «оперативного покупця» ОСОБА_9 від 16.05.2025, який під час допиту вказав, що 15.05.2025 під час особистої зустрічі із ОСОБА_4 в сщ. Билбасівка Краматорського району він придбав у останнього паперовий згорток з кристалічною речовиною;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за № СЕ - 19/105-254880 НЗПРАП від 26.05.2025 згідно якого слідує, що речовина, яка 15.05.2025 була вилучена у «оперативного покупця» ОСОБА_9 є особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP масою 0,4274 г.;

-протоколами допитів у якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які під час допитів пояснили, що 15.05.2025 були залучені у якості понятих під час здійснення «оперативної закупки» за участю свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом за результатами проведення НС(Р)Д відповідно до ст. 271 КПК України відносно ОСОБА_4 , у результаті чого зафіксовані обставини проведення «оперативної закупки» психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP свідком ОСОБА_9 від 15.05.2025.

-протоколом огляду від 07.06.2025, згідно якого були оглянуті грошові кошти у сумі 600грн., які вручені «оперативному покупцю» ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду від 07.06.2025, згідно якого у «оперативного покупця» ОСОБА_9 вилучений паперовий згорток з кристалічною речовиною;

-протоколом допиту у якості свідка «оперативного покупця» ОСОБА_9 від 07.06.2025, який під час допиту вказав, що 07.06.2025 під час особистої зустрічі із ОСОБА_4 в сщ. Билбасівка Краматорського району він придбав у останнього паперовий згорток з кристалічною речовиною;

-протоколами допитів у якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які під час допитів пояснили, що 07.06.2025 були залучені у якості понятих під час здійснення «оперативної закупки» за участю свідка ОСОБА_9 ;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за № СЕ - 19/105-25/19ж-НЗПРАП від 09.06.2025 згідно якого слідує, що речовина, яка 07.06.2025 була вилучена у «оперативного покупця» ОСОБА_9 є особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP масою 0,0698 г.;

-речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане слідчий суддя зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Зобов`язання брати до уваги «різновид» і «спосіб імплементації» згаданого заходу дозволяє Суду враховувати особливий контекст і обставини, притаманні іншим обмеженням, ніж класичне ув`язнення в тюремній камері. Важливим фактором, який слід брати до уваги, є контекст, в якому цей захід застосовується, оскільки в сучасному суспільстві нерідко трапляються ситуації, коли громадськість може бути покликана змиритись з обмеженнями свободи пересування або особистої свободи задля загального блага (Nada проти Швейцарії, § 226; Austin і Інші проти Сполученого Королівства. Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча би один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 177 ч. 2 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

Згідно із ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

В обґрунтування продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

V. Щодо наявності ризиків.

(1) Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні двох фактів тяжких злочинах за які, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком до 10 років, та ризик втечі може бути розцінений підозрюваним ОСОБА_4 менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованих злочинах, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, в тому числі шляхом незаконного виїзду за кордон. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а фактом його затримання до вирішення питання обрання запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

Всі ці фактори у своїй сукупності беззастережно доводять факт можливості переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та (або) суду та виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе попередити цей ризик.

(2) Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 може вплинути свідків, які дали покази, які викривають ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, які йому інкримінуються. При ознайомлені з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 буде знати повні анкетні дані допитаних осіб та їх місце проживання, у зв`язку з чим з метою уникнути покарання за скоєння злочинів, підозрюваний може шляхом вмовлянь, погроз, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на переконання слідчого судді, є доведеним ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може здійснити спроби незаконного впливу на свідків, зокрема, шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання.

(3) Ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий у тому числі і за злочин скоєний у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів, офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, окрім заробітку, який отримував здійснюючи незаконний збут психотропних речовин, тому може продовжувати вчинення аналогічних злочинів з метою незаконного отримання грошових коштів, враховуючи зафіксовані факти їх систематичного вчинення. Таким чином, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

VІ. Щодо альтернативного запобіжного заходу.

Статтею 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо можливості визначення підозрюваному домашнього арешту, слідчий суддя враховує, що стороною захисту не надано підтверджуючих доказів щодо можливості застосування даного альтернативного запобіжного заходу, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні даного клопотання.

Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючись із розміром застави, слідчий суддя врахував таке.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий, за погодженням з прокурором, просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

Відповідно до ч. 4 та п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких умов, слідчий суддя вважає, що розмір застави, визначений підозрюваному ОСОБА_4 повинен у повній мірі гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Цей розмір має бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від порушення встановлених процесуальними нормами та/або покладених судом на нього обов`язків, забезпечувала його належну процесуальну поведінку, та не була надмірною. Водночас, слідчий суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 слід залишити раніше визначений слідчим суддею розмір застави у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 196, 198, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000187 від 13.03.2025, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах досудового розслідування, тобто до 07.09.2025, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які підозрюваний або заставодавець мають право внести у будь-який момент, що є підставою для звільнення підозрюваного з-під варти, і останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки прибувати на виклики уповноважених осіб органу досудового слідства та суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає ( АДРЕСА_2 ) без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному проваджені; повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на СУ ГУНП в Донецькій області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищеперерахованих обов`язків, та якщо будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин, застава буде звернена в дохід держави.

Строк дії обов`язків визначити в межах строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто до 07.09.2025, з моменту звільнення особи під заставу.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 04.08.2025 о 12:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1