Справа № 148/1585/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 0000181 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницька область, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої, у період часу з 21:00 год 17.06.2025 по 02:30 год 18.06.2025, більш точний часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до магазину «Піксель», що розташований за адресою: вул. Миколи Леонтовича, 67г, м. Тульчин, Вінницька область та на прилеглій території помітив скутер марки «Suzuki Lets 2 DX», номер рами СА1КА-362103, об`ємом двигуна 49,9 куб. см, синього кольору, належного ОСОБА_6 , де в цей момент у нього виник злочинний, корисливий умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.

Після чого, ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння скутером марки «Suzuki Lets 2 DX», шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власника скутера, без дозволу останнього, не маючи права на користування вказаним транспортним засобом, з метою використання його для власних потреб, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, виштовхав скутер із вказаної території на проїжджу частину вул. Миколи Леонтовича, м. Тульчин, Вінницька область, таким чином незаконно заволодів транспортним засобом.

У подальшому, ОСОБА_3 не маючи змоги завести двигун скутера марки «Suzuki Lets 2 DX», у зв`язку із відсутністю ключів замка запалення, шляхом котіння, поштовхав його до с. Зарічне, Тульчинський район Вінницька область та залишив неподалік домоволодіння № 34 по вул. Гагаріна, тим самим розпорядився даним майном на власний розсуд.

Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи вартість скутера марки «Suzuki Lets 2 DX», номер рами СА1КА-362103, об`ємом двигуна 49,9 куб.см, синього кольору станом на 17.06.2024 становить 10209,60 грн.

Отже, ОСОБА_3 своїми протиправними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Suzuki Lets 2 DX» належного потерпілому ОСОБА_6 .

На досудовому розслідуванні, 26.06.2025 між сторонами кримінального провадження: прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 КК України, обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком, та покласти на останнього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Роз`яснено щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473, 474 КПК України та невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник, також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні просив призначити покарання згідно закону.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке згідно положень ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд у порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості від 26.06.2025 на відповідність вимогам КПК і КК України, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч. 1 ст. 289 КК України, і яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.

Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 5261,92 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, ч. 1 ст. 289 КК України, ст. 368, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.06.2025 між прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000181 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 5261,92 грн (п`ять тисяч двісті шістдесят одну гривню дев`яносто дві копійки).

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на тимчасово вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.06.2025 скасувати.

Речові докази, а саме: скутер марки «Suzuki LETS 2 DX» синього кольору, без номерного знаку, з маркуванням « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_2 , який переданий на зберігання потерпілому залишити власнику.

Сліди пальців рук, які 18.06.2025 були виявлені та вилучені в ході огляду скутеру марки «Suzuki LETS 2 DX» синього кольору, без номерного знаку, з маркуванням « НОМЕР_1 », які вилучено та поміщено до кімнати зберігання речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя: