Справа № 358/945/23 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2885/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 10 грудня 2024 року -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 10 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄДРДР 08 вересня 2017 року за № 0000265 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 356 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Своє рішення суд мотивував тим, що враховуючи, що для закриття кримінального провадження за підставами, передбаченими ст. 49 КК України, необхідно встановити конкретну особу, яка вчинила певне кримінальне правопорушення, закриття кримінального провадження з цих підстав можливе виключно щодо конкретної особи із з`ясуванням її згоди на закриття кримінального провадження з цих підстав.

У випадку, коли особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено, застосовуються положення ч. 2 ст. 49 КК України, за якими особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло 15 років.

Таким чином, враховуючи, що в даному кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, суд вважав, що клопотання прокурора про закриття даного кримінального провадження задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати. Ухвалити нову ухвалу, якою кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000265 від 08.09.2017, - закрити у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвалу Миронівського районного суду Київської області є незаконною у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор звертає увагу, що з моменту вчинення кримінального правопорушення (проступку), внесеного до ЄРДР за №0000265 від 08.09.2017 за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 356 КК України минуло більше двох років.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування було допитано свідків, витребувані письмові докази, проведено інші слідчі та оперативно-розшукові дії для збирання доказів, однак осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення (проступку) не встановлено.

Проте, відповідно до ухвали Миронівського районного суду Київської області від 10.12.2024 для закриття кримінального провадження за підставами, передбаченими ст. 49 КК України, необхідно встановити конкретну особу, яка вчинила певне кримінальне правопорушення, закриття кримінального провадження з цих підстав можливе виключно щодо конкретної особи із з`ясуванням її згоди на закриття кримінального провадження з цих підстав. У випадку, коли особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено, застосовуються положення ч. 2 ст. 49 КК України, за якими особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло 15 років.

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, зазначені вище порушення, які виразились у незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню, потягли за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Колегією суддів на обговорення було постановлено питання про необхідність закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, частина друга наведеної норми закону регламентує, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення відповідних судових рішень, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч.11 ст. 284 КПК України, в апеляційному порядку може бути оскаржена лише ухвала суду про закриття кримінального провадження.

Системний аналіз вищевказаних положень чинного кримінального процесуального закону дозволяє дійти висновку, що оскарження ухвали суду про відмову у закритті кримінального провадження не передбачено, а про можливість її оскарження в ухвалі судом зазначено помилково.

Таким чином, прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , подана апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

Водночас, в постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 19.02.2019 року (справа №569/17036/18), касаційний суд дійшов висновку про те, що якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Верховний Суд визнав правильними такі рішення апеляційних судів (ухвала Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №439/1271/17; постанова Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі №180/210/17).

Колегія суддів приходить до висновку про помилковість відкриття апеляційного провадження в даному кримінальному проваджені та вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Миронівського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року.

Керуючись ст. 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 10 грудня 2024 року - закрити.

Копію ухвали разом із апеляційною скаргою та усіма документами повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4