Провадження 1-кс/127/9745/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

дізнавача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області від 14.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000136 внесеного до ЄРДР 10.07.2025, за фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області від 14.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000136 внесеного до ЄРДР 10.07.2025.

Скарга мотивована тим, що 10.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області було внесено відомості до ЄРДР за № 0000136.

14.07.2025 дізнавачем СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000136 внесеного до ЄРДР 10.07.2025.

На думку заявниці, досудове розслідування кримінального провадження проведено не повно, не досліджено усіх обставин кримінального провадження, не проведено усіх необхідних слідчих дій, а тому постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 , просила слідчого суддю скаргу задовольнити та скасувати постанову уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області від 14.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000136 внесеного до ЄРДР 10.07.2025.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_3 , скаргу підтримала за обставин викладених у ній, слідчому судді пояснила, що досудове розслідування кримінального провадження проводилось лише протягом трьох днів, за які, на її думку, неможливо встановити усі обставини справи, досудове розслідування проведено поверхнево, не проведено усіх необхідних слідчих дій, а тому просила слідчого суддю скаргу задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, слідчому судді пояснив, що в ході досудового розслідування кримінального провадження було проведено ряд слідчих дій, за результатами яких встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, а тому просив слідчого суддю відмовити в задоволенні скарги. Додатково надав слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000136 внесеного до ЄРДР 10.07.2025 для їх дослідження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги, слідчому судді пояснив, що на даний час дізнавачем проведено повне та об`єктивне досудове розслідування кримінального провадження, за результатом якого не встановлено доказів вчинення кримінального правопорушення, рішення слідчого про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим, а тому просив слідчого суддю відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчим суддею в ході судового розгляду встановлено, що заявниця оскаржує постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 14.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000136 внесеного до ЄРДР 10.07.2025.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження № 0000136 внесеного до ЄРДР 10.07.2025, встановлено, що до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_7 по справі № 127/17906/25 від 16.06.2025 за заявою ОСОБА_3 , з приводу ймовірного незаконного проникнення невідомими особами до належного їй житла, що за адресою: АДРЕСА_1 . (ЖЄО 20327).

За даним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000136 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

В ході досудового розслідування, в якості потерпілої було допитано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила про те, що за вищевказаною адресою проживає менше 10 років. Близько року не виїжджала за територію м. Вінниця та відповідно проживає у квартирі яка є її власністю, де встановлено дві сигналізації. Іншого житла у Вінниці не має. З першого дня проживання констатує факт, що до квартири проникають сторонні невідомі особи та навіть проживають у вищевказаній квартирі. На це вказує те, що особисті речі які знаходяться в квартирі нові замінюють на старі, пошкоджують, безвортньо зникають. Наприклад як доріжки, нові викрали а з`явилися старі з подібним візерунком. Також новий пуховий платок замінили на старий поношений. Пошкоджують футболки, штору на кухні, викрали старі джинсни та підкинули інші подібно пошиті. Замки до вхідних дверей неодноразово замінювала. При цьому двері та замки не пошкодженні, дві сигналізації не спрацьовують. У сусідів подібних випадків не траплялось. Крім того в місті Львів, за адресою її реєстрації, також було відкрито кримінальне провадження з приводу незаконного проникнення та ОСОБА_3 стверджує, що до неї були застосовані репресивні методи, а саме помістили до психіатричної лікарні по вулиці Кульпарківська в місті Львів, з метою відібрати квартиру.

14.07.2025 було проведено огляд місця події в четвертому під`їзді, будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_3 . За результатами огляду було встановлено, що металеві двері до під`їзду відчиняються за допомогою магнітного ключа, тобто доступ сторонніх осіб обмежений. Квартира АДРЕСА_3 до вказаної квартири здійснюється через тамбур, який також зачиняється на ключ. На вхідних дверях встановлена сигналізація, камери відеоспостереження відсутні. Слідів пошкодження або зламу не виявлено. В ході огляду місця події нічого не вилучалось.

Під час досудового розслідування було допитано в якості свідків мешканців вищевказаного будинку, з числа сусідів яким відома ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кв. АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кв. АДРЕСА_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кв. АДРЕСА_5 які повідомили про те, що вже тривалий час проживають у даному будинку, випадків проникнення сторонніх осіб до квартир їм не відомо. ОСОБА_3 характеризують як особу з вираженими розладами психічного здоров`я, оскільки їй часто здається що в її квартирі хтось проживає, однак її слова не знаходять свого підтвердження так як сторонніх осіб ніхто ніколи не бачив. Родичів ОСОБА_3 не має та у гості до неї ніхто не приходить.

Згідно статті 162 КК України, суспільна небезпечність даного кримінального правопорушення полягає в тому, що він порушує конституційне право громадянина на недоторканність житла та іншого володіння. Під порушенням недоторканності житла слід розуміти протиправне таємне або відкрите проникнення в чуже житло (будинок, квартиру або кімнату) без згоди власника житла на такі дії.

Об`єктивна сторона злочину виражається у виконанні однієї з таких дій: а) незаконне проникнення до житла або іншого володіння особи проти її волі; б) незаконне проведення в них огляду або обшуку; в) незаконне виселення; г) інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується лише прямим умислом. Винна особа усвідомлює, що порушує недоторканність житла громадян і бажає вчинити такі дії.

Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, на підставі яких дізнавач, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення; винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. При цьому доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, проаналізувавши матеріали кримінального провадження орган досудового розслідування дійшов висновку, що в даному випадку відсутній склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Слідчий суддя, з огляду на обставини встановлені під час судового розгляду, вважає обґрунтованим висновок дізнавача про відсутність, в даному конкретному випадку складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем під досудового розслідування кримінального провадження проведено усі необхідно для повного та об`єктивного досудового розслідування слідчі дії, в результаті чого прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, з огляду на норми чинного законодавства підставами вважати діяння саме кримінально караним є наявність в таких діяннях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 , матеріали кримінального провадження, з врахуванням пояснень учасників судового розгляду приходить до висновку, що дізнавачем СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 повно та всебічно проведено досудове розслідування кримінального провадження, за кожним конкретним фактом викладеним ОСОБА_3 здійснено перевірку, та прийнято законне та обґрунтовано рішення про закриття кримінального провадження на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги заявниці у поданій скарзі є необґрунтованими та недоведеними

Крім того, подана до суду ОСОБА_3 скарга є необґрунтованою і з тих причин, що не містить додатків у повному обсязі підтверджуючих обґрунтування викладені у скарзі.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області від 14.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000136 внесеного до ЄРДР 10.07.2025 є необґрунтованою та безпідставною, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 303, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області від 14.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000136 внесеного до ЄРДР 10.07.2025 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя