ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2126/25 Справа № 185/2553/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

29 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року про закриття розгляду клопотання захисника ОСОБА_3 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА:

27 травня 2025 року надішли до Дніпровського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року про закриття розгляду клопотання захисника ОСОБА_3 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Перевіривши апеляційну скаргу на її прийнятність до розгляду, суддя-доповідач дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року постановлена у порядку ст. 615-1 КПК, яка є спеціальною нормою, що регулює питання відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану, та не передбачає можливості її апеляційного оскарження.

До того ж загальними нормами, які регулюють процедуру відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, є положення Розділу VII КПК, які також не містять вказівки про можливість оскарження таких рішень в апеляційному порядку.

Тобто регламентація цього питання у зазначеній нормі КПК саме в такий спосіб є тим винятком із засади забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, встановленого законом, про який ідеться в пункті 8 частини третьої статті 129 Основного Закону.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на те, що захисник подав апеляційну скаргу на ухвалу, якою вирішувалось питання про відновлення матеріалів кримінального провадження, яка не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку відповідно до ст. 392 КПК, апеляційний суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою.

Аналогічна правова позиція сформована у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 2113/4534/12, провадження № 51-4791ск24.

Враховуючи вищевикладені положення кримінального процесуального закону, суддя-доповідач дійшов висновку, що оскаржена ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року про закриття розгляду клопотання захисника ОСОБА_3 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження не може бути оскаржена в апеляційному порядку, у зв`язку з чим за поданою апеляційною скаргою необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження, а скаргу надіслати особі, яка її подала.

Керуючись статтями 398, 399, 401 КПК,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року про закриття розгляду клопотання захисника ОСОБА_3 про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Копію ухвали та оригінал апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2