Справа № 308/7000/25
Провадження № 11-сс/4806/373/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

02.06.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року у відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на незаконне затримання, поданої в порядку ст. 206 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування зазначеної ухвали слідчого судді, та просить постановити нову ухвалу, якою визнати незаконним затримання без складання протоколу затримання в 07.00 год. 20 травня 2025 року громадянина ОСОБА_3 .

На виконання вимог ст. 422 КПК України суддею-доповідачем з суду першої інстанції були витребувані відповідні матеріали, які надійшли до Закарпатського апеляційного суду 29.05.2025.

Перевіривши зміст апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року з таких підстав.

Згідно ст. 129 Конституції України одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано главою 31 КПК України.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження апеляційний суд, окрім іншого, враховує положення ст. 9 КПК України та виходить із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про право на оскарження рішень слідчих суддів, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

З матеріалів судового провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду із скаргою в порядку ст. 206 КПК України. Слідчим суддею відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_3 було затримано 20.05.2025 року, останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання доставлено до суду та обрано запобіжний захід, у зв`язку з чим не встановлено обстави незаконного затримання ОСОБА_3 .

З огляду на наведені положення кримінального процесуального законодавства адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на судове рішення, оскарження якого в апеляційному порядку чинними нормами КПК України не передбачено.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок повністю узгоджується із правовою позицією, яку висловлено у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17 (провадження № 51-7276кмо18), де наголошено, що оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження. Об`єднана палата зазначила, що на відміну від порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбаченого статтями 303-308 КПК, ст. 206 КПК встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб. Стаття 206 КПК надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Схожу позицію викладено в ухвалі колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 1 липня 2019 року у справі № 461/3785/18 (провадження № 51-3211ск19) та в ухвалі колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 21 січня 2019 року у справі № 357/12544/18 (провадження № 51-173ск19), де зауважено, що ст. 206 КПК не містить посилання на те, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на незаконне перебування у місцях позбавлення волі та негайне звільнення особи з-під варти в порядку ст. 206 КПК може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року та повернути апеляційну скаргу особі, що її подала.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст 309, 392, 399 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою направити адвокату ОСОБА_2 , як особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1