ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2613/24
Провадження №1-кп/477/172/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00000466, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого не офіційно, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України;

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 (не з`явився),

В С Т А Н О В И В:

В ніч з 14 на 15 серпня 2024 року ОСОБА_3 , перебував в зв`язку з виконанням польових робіт на полі поблизу с. Святомиколаївка Миколаївського району Миколаївської області, разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 .

Тоді ж, точний час, під час слідства встановити не виявилося за можливе, у нього виник умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 і який знаходився у користуванні ОСОБА_7 , а на той час перебував поблизу поля, де він працював.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , не маючи дозволу власника, сів в автомобіль, який був не замкнутий, та завів двигун ключем запалення, який був залишений власником в автомобілі, та поїхав на ньому разом з ОСОБА_6 до с. Калинівка Миколаївського району Миколаївської області в особистих справах, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 66121,92 грн.

За описаних обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Під час судового засідання ОСОБА_3 свою вину визнав, вказавши, що власником автомобіля «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 був ОСОБА_5 , а постійно користувався ним ОСОБА_9 . З дозволу останнього він брав автомобіль по роботі. В той день він без дозволу взяв автомобіль та поїхав в своїх справах до с. Калинівка Миколаївського району, але по дорозі, через сильну втому заснув за кермом, тому врізався у бетонний відбійник. Через те, що автомобіль після удару не був здатен нормально рухатися, він його залишив в м. Миколаєві. Розкаявся у скоєному і просив сильно не карати його.

Потерпілий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього є заява про розгляд справи без його участі.

Крім визнавальних показів обвинуваченого його вина у вчиненому також підтверджується наступними дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 15 серпня 2024 року (з фототаблицями) ділянки ґрунтової дороги поблизу с.Святомиколаївка Миколаївського району Миколаївської області за координатами: 47.0264237, 32.0913333 - місця знаходження тимчасових господарських споруд поблизу сільськогосподарського поля, де перебували ОСОБА_3 та автомобіль марки «ВАЗ 2101», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 .;

- протоколом огляду місця події від 15 серпня 2024 року ділянки за Миколаєвом координатами: 48.03564, 32.0858449, де був виявлений автомобіль марки «ВАЗ 2101», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , на якому виявлені ушкодження корпусу;

- протоколом слідчого експерименту від 09 жовтня 2024 року, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_3 показав місце поблизу поля поряд із с. Святомиколаївка Миколаївського району Миколаївської області, де знаходився автомобіль марки «ВАЗ 2101», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , яким він незаконно заволодів; показав як відкрив водійські двері цього автомобіля, сів за кермо, завів двигуна ключем запалення, а також показав напрямок руху на автомобілі, крім того показав маршрут їх руху та місце зіткнення з відбійником на дорозі, а також місце, де він залишив автомобіль.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи та пред`явлене йому обвинувачення і відсутні сумніви в добровільності його позиції.

Тому суд, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

За досліджених доказів суд вважає вину обвинуваченого доказаною, а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 289 КК України.

При призначенні покарання пом`якшуючих його вину обставин суд вважає щире каяття. Обтяжуючих його вину обставин не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого підозрюваним злочину, його особистість, суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі а також допускає можливим звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком та обов`язком контролем за цим виправленням.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На досудовому розслідуванні та під час судового розгляду міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася, а тому, враховуючи відсутність клопотань сторін з цього питання, суд не вбачає підстав для обрання відносно нього міри запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання за його вчинення, у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покаранням з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в два роки, поклавши на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов`язки на період цього строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ 2101», білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , залишити у власника ОСОБА_10 .

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1