УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2025 Справа №607/14231/25 Провадження №1-кс/607/4366/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГУНП в Тернопільській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшла скарга в якій вказано, що вона подана ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГУНП в Тернопільській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з вимогами зобов`язати уповноважених службових осіб ГУНП в Тернопільській області внести відомості до ЄРДР та надати витяг про внесення, визнати її потерпілою.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 22.07.2025 скасовано ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.07.2025 про повернення даної скарги ОСОБА_2 ОСОБА_4 та визнати скаргу такою, що підлягає розгляд слідчим суддею та направлено матеріали провадження для вирішення слідчим суддею питань, визначених ст. 304 КПК України.

Ознайомившись зі змістом скарги та доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, заявником.

З вказаної норми закону випливає, що право на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань виникає лише у чітко визначеного суб`єкта - заявника. Це, у свою чергу, породжує обов`язок слідчого судді з`ясувати, чи є таким суб`єктом особа, яка подала скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 58 КПК України, потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником та документами, що підтверджують повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

В силу ст.ст. 44, 59 КПК України, як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

Як випливає зі змісту скарги та доданих документів, дана скарга була сформована та подана через електронний кабінет в системі «Електронний суд» та за допомогою кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису підписана уповноваженою особою ОСОБА_2 .

Із матеріалів скарги вбачається, що 28.06.2025 було звернення ОСОБА_3 на телефонну лінію 102 про кримінальне правопорушення в поліцію з приводу порушення законодавства про працю, однак відсутній витяг про внесення відомостей до ЄРДР, внаслідок чого в порушення вимог ст. 214 КПК України вчинено бездіяльність.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що дана скарга, у якій зазначено, що вона подана ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , однак була підписана і подана лише ОСОБА_2 .

Дослідивши додані до скарги матеріали, встановлено, що матеріали скарги не містять доданих документів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є представником чи законним представником заявника ОСОБА_3 , який звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, та вона має право звертатись в його інтересах до слідчого судді із даною скаргою на бездіяльність слідчого.

Тому слідчий суддя на підставі наявних у матеріалах справи документів дійшов переконання, що у ОСОБА_2 не виникло право подавати дану скаргу в інтересах ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права подавати скаргу.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слід повернути ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Крім того, слід роз`яснити, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,що повернення скарги не позбавляє їх права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Тернопільській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,що повернення скарги не позбавляє їх права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1