Справа № 521/8094/23
Номер провадження:1-кп/521/641/25
УХВАЛА

13 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

під час судового засідання, у режимі відеоконференції, у кримінальному провадженні №521/8094/23 щодо:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000524 від 15.11.2022 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У судовому засіданні прокурором, відповідно до ст. 331 КПК України, було заявлено клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим режимом ще на два місяці. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, на думку прокурора, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник, кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 , вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк перебування підозрюваного у психіатричному закладі, що виключає небезпечну поведінку, ще на два місяці (60 днів). При цьому суд виходить з наступного.

Так, пунктом 2 частини 1 статті 508 КПК України передбачено, що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, судом може бути застосований такий запобіжний захід як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Строк перебування підозрюваного ОСОБА_3 у психіатричному закладі, що виключає його небезпечну поведінку, який продовжений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.03.2025, спливає 16.05.2025. Враховуючи неможливість до спливу строку запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим режимом закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

У своєму клопотанні прокурор зазначає, що метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим режимомє забезпечення виконання покладених на ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, впливу на свідків у кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зокрема, на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду вказує те, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_3 є особливо тяжким, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що судом ще не допитано всіх свідків, їх покази мають суттєве значення у кримінальному проваджені, ОСОБА_3 , перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, безперешкодно зможе впливати на вищезазначених свідків, із метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, суд вважає, що ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Будь яких підстав для зміни чи скасування обраного до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим режимомпід час розгляду клопотання прокурора судом не встановлено.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді поміщення до психіатричного закладу, суд також враховує наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей.

Суд вважає, що перелічені прокурором доводи під час розгляду клопотання є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, які є перешкодою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на думку суду, немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 369-372, 508 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Херсонської обласної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу, що виключає небезпечну поведінку підозрюваного ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді поміщення до психіатричного закладу, що виключає його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», ще на два місяці (60 днів), тобто до 11.07.2025 включно.

Копію ухвали вручити захиснику, прокурору та направити до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий суддя ОСОБА_5