Справа № 303/3737/25
Провадження № 1-кс/303/804/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неліпино Свалявського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2025 року ст. слідчий СВ Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який продовжено указами Президента України. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня місяця 2025 року та місці, у ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Надалі, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , підшукали осіб, що мали намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме: ОСОБА_12 , якому на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, обмежено виїзд за межі території України та який погодився сплатити грошові кошти за його незаконне переправлення через державний кордон.

При цьому, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_10 , в ході телефонної розмови з ОСОБА_12 ,, пообіцяв організувати його незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску із країнами Європейського Союзу, поставивши умову надання грошових коштів у розмірі 8000 доларів США у якості винагороди, однак зауважив, що сума винагороди за незаконне переправлення може вирости до 10000 доларів США та те, що дане переправлення відбуватиметься в обхід встановлених пунктів пропуску, сухопутною ділянкою місцевості до Румунії у складі групи осіб.

В подальшому 17.05.2025 у точно не встановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_10 в ході телефонної розмови з ОСОБА_12 повідомив, що найближчим часом йому необхідно буде прибути до Закарпатської області з метою його незаконного переправлення через державний кордон України, та попередив, що по маршруту руху розташований контрольний пост правоохоронних органів " Нижні Ворота", однак за окрему плату в доларах США останній запевнив, що зможе забезпечити ОСОБА_12 , безперешкодний проїзд через контрольний пост. Крім того, в ході телефонної розмови ОСОБА_10 , надав пораду, що в ході руху ОСОБА_12 необхідно здійснити зупинку за декілька кілометрів до населеного пункту Нижні Ворота Мукачівського району , після чого повідомити його а він у свою чергу надасть подальші вказівки щодо безперешкодного проходження контрольного посту " Нижні Ворота", та було утверджено суму у розмірі 10 000 доларів США у якості винагороди за незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_12

19.05.2025 у точно невстановлений органом досудового розслідування ОСОБА_10 , в ході телефонної розмови з ОСОБА_12 , повідомив, що до м. Львів, де проживає останній прибула ввірена особа ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_11 який на транспортному засобі " Chevrolet" д.н.з. НОМЕР_1 за грошову винагороду у розмірі 500 доларів США доставить його до Закарпатської області та забезпечить безперешкодний проїзд через контрольний пост " Нижні Ворота", з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 19.05.2025 близько 16:00 год., у місці, геодані про яке за попередньою вказівкою ОСОБА_10 , надіслав йому ОСОБА_13 , на останнього очікував ОСОБА_11 який надав ОСОБА_12 вказівку сідати до транспортного засобу " Chevrolet" д.н.з. НОМЕР_1 та поставити мобільний телефон в режим " літак" та почали рухатись у напрямку виїзду із м. Львова. В ході руху, на одній з вулиць Сихівського району м. Львів, ОСОБА_11 надав вказівку ОСОБА_12 пересісти на переднє пасажирське сидіння, після чого до даного транспортного засобу підсіла невстановлена особа органом досудового розслідування чоловічої статі , та у свою чергу ОСОБА_11 , зазначив, що дана особа також як і ОСОБА_12 прямує до Закарпатської області з метою незаконного перетину державного кордону України.

В ході руху, близько 19:00 год., перебуваючи у населеному пункті Біласовиця, а саме на АЗС Маркет , було здійсено зупинку та в ході чого ОСОБА_11 , поспілкувавшись з ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_12 , що йому необхідно передати грошові кошти у сумі 10000 доларів США йому та зазначив, що проїзд останнім контрольного поста обговорено з відповідними особами, на дану пропозицію ОСОБА_12 відмовився, після чого до нього зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що передача грошових коштів є вимушена та звична процедура, оскільки значна сума грошей може викликати підозри у правоохоронних органів. Під час проходження контрольного посту, ОСОБА_11 , запевнив ОСОБА_12 у його безперешкодному проходженню контрольного поста.

Після чого рух на транспортному засобі " Chevrolet" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 було відновлено і перед контрольним постом у н.п. Нижні Ворота Мукачівського району останній звернув до однієї з прилеглих вулиць та після телефонної розмови з невстановленою органом досудового розслідуванням особою, надав вказівку ОСОБА_12 та іншій особі, яка попередньо підсіла до даного транспортного засобу у Сихівському районі м. Львів, залишити особисті мобільні телефони в салоні транспортного засобу та бігти у напрямку до кущових насаджень, де їх у подальшому повинна зустріти особа, яка забезпечить безпосередній їх супровід при обході контрольного поста, а ОСОБА_11 підійде до них пізніше.

В подальшому ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , було подано світловий сигнал ОСОБА_12 та іншій особі, яка рухалась з останнім , про вказівку рухатись за ним та запевнив, що обведе останніх обхідним шляхом контрольного посту з метою уникнення відповідних перевірок правоохоронними органами. В ході руху пересічною місцевістю, останніми за сприянням ОСОБА_8 було здійснено обхід контрольного посту, після чого знаходячись біля автомобільної траси останній повідомив, що необхідно очікувати ОСОБА_10 , який невдовзі має приїхати за ними.

В ході очікування ОСОБА_11 , та ОСОБА_8 , на постійній основі вели розмову по телефонному зв`язку з ОСОБА_10 , після чого почали проводити поверхневу перевірку ОСОБА_12 та іншої особи, яка слідувала з ними в ході чого у наплічній сумці ОСОБА_12 було виявлено грошові кошти та особистий мобільний телефон, після чого ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 та іншою особою, яка рухалась з ОСОБА_12 , втекли у невідомому напрямку, а ОСОБА_14 було виявлено правоохоронними органами.

04 червня 2025 року о 11:03 год., ОСОБА_8 у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

04 червня 2025 року стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні ними кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_8 , підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків; протоколами впізнання осіб за фотознімками, та іншими зібраними доказами у їх сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 на волі може переховуватися від органу досудового слідства та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років, незаконно впливати на свідків, а також на осіб яких потрібно встановити та допитати в якості свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_8 , діяв у змові, і знаходячись на волі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, які на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Старший слідчий також зазначає, що у кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені всі та не допитані інші особи щодо обставин, що мають доказове значення у даному провадженні, а тому сторона обвинувачення не виключає можливості, що ОСОБА_8 , безпосередньо чи за посередництва інших осіб, з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на вказаних осіб та інших учасників кримінального провадження, а також вчинить спроби знищити, спотворити речі, що можуть мати доказове значення і якими на даний час не володіє сторона обвинувачення, а також зважаючи на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, може продовжити свою злочинну діяльність.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8

Застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_8 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. При обранні запобіжного заходу та визначенні застави необхідно врахувати вимоги п.3 ч.5 ст.182 КПК України, та вразі внесення підозрюваним застави старший слідчий прохає покласти на нього обов`язки передбачені вимогами ч.5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання просили задоволити, мотивуючи тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років. Підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчиненого ним кримінального правопорушення відсутні, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прохали застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту та зменшення розміру застави.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, думку підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

04 червня 2025 року о 11:03 год., ОСОБА_8 у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

04 червня 2025 року стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні ними кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження на час розгляду клопотання свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Як зазначено вище, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пунктами 3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, визначено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик переховування від органу досудового слідства, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки неможливо, так як при обранні вказаного заходу, підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні щодо зміни їхніх показів чи відмови від їх дачі. Осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено. Також недоцільно обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий, тому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Між тим, відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, з урахуванням всіх обставин, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, в якому він підозрюється, який є суспільно-небезпечним під час воєнного стану, вважаю за необхідне визначити розмір застави у межах 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

З урахуванням наведеного вище, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначенням альтернативного запобіжного заходу, з стосовно підозрюваного підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неліпино Свалявського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити, що строк дії ухвали до 02 серпня 2025 року.

Одночасно визначити розмір застави у розмірі 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії ухвали. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_8 з-під варти, повідомивши про це Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави відповідно до частини 5 статті 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При невиконанні обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк тримання під вартою відраховувати з 04 червня 2025 року (з моменту затримання).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1