Справа № 357/9305/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001262, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибянцево Старобільського району Луганської області, громадянина України, із неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Чепеліївка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «курсант», неодруженого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

1) 18.02.2012 Рокитнянським районним судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

2) 26.07.2012 Рокитнянським районним судом Київської області за ч.2, 3 ст. 185, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

3) 30.11.2012 Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений 17.01.2017 року за відбуттям строку покарання;

4) 02.04.2018 Рокитнянським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до трьох років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки;

5) 11.01.2019 Таращанським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

6) 23.05.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник адвокат ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), обвнувачений ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), його захисник адвокат ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 годині 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Так, 25.05.2025 близько 20:00 год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 перебували біля «Бесідки», що розташована на території Державного дендрологічного парку «Олександрія» НАН України, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, бульвар Олександрійський, де помітили електросамокат марки «Okai ES 400A», що належить ФОП ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, вчинили крадіжку електросамокату марки «Okai ES 400A», вартістю 17700 гривень 00 копійок, з електробатареєю марки «Extra LG48V_15.5 Ah», вартістю 6245 гривень 00 копійок, що належать ФОП ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 23 945 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

25.05.2025 близько 20:00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 перебували біля «Бесідки», що розташована на території Державного дендрологічного парку «Олександрія» НАН України, за адресою: бульвар Олександрійський м. Біла Церква, Київської області, де помітили електросамокат марки «Okai ES 400A», що належить ФОП ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, вчинили крадіжку електросамокату марки «Okai ES 400A», вартістю 17700 гривень 00 копійок, з електробатареєю марки «Extra LG48V_15.5 Ah», вартістю 6245 гривень 00 копійок, що належать ФОП ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишили місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 23 945 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторонами кримінального провадження, а саме прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості від 16.06.2025, яку вони просили затвердити.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення за кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України сторони угоди погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Також прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості від 16.06.2025, яку вони просили затвердити.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення за кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України сторони угоди погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вказала на те, що при укладанні угоди про визнання винуватості з обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просила затвердити угоди і призначити обвинуваченим узгоджену в угодах про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушення беззастережно визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, їх захисників, перевіривши умови укладання угод про визнання винуватості, відповідність угод за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачених повне розуміння ними своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили їх погодитися на підписання угод про визнання винуватості, характеру висунутого щодо них обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надані угоди про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладені угоди відповідають вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при їх укладенні враховано вимоги ст. 470 КПК України. За своїм змістом укладені угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України і мають всі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угод. Підстав для відмови у затвердженні угод, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цілком розуміють зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що вони мають право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вони обвинувачуються, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погодилися з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

При цьому на переконання суду кваліфікація діянь обвинувачених за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України визначена правильно та суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від п'яти до восьми років, тому згідно ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремої особи.

Потерпілим ОСОБА_8 16.06.2025 надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обома обвинуваченими.

При укладені угоди враховано обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_9 передбачені ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , передбачену ст. 67 КК України, рецидив злочинів. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Також враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, працюючий неофіційно, неодружений, утриманців не має, має місце реєстрації та проживання, не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 , за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався; та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше судимий, неодружений, утриманців не має, має місце реєстрації та проживання, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався.

Суд враховує зміст ст. 50 КК України, в якій зазначено, що питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому суд зазначає, що виключно каральний підхід при призначенні покарання є неефективним для розв`язання проблем запобігання злочинності.

Суд враховуючи зазначені обставини, що пом'якшує покарання обвинувачених, з урахуванням особи винних, враховуючи ступінь тяжкості вчинених особами діяння, беззаперечне визнання свої винуватості, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення вважає, що виключно призначення покарання визначеного угодою про визнання винуватості беззаперечно відповідає інтересам суспільства та цілком обґрунтовує необхідність застосування до обвинувачених положень ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п'яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У такому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами вид та міра покарання за вчиненя обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчинених злочинів, особам обвинувачених та є достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відтак дослідивши умови угоди та заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що вказана угода може бути затверджена.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом стосовно обвинувачених немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Доля документів і речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: відеофайли слід залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, що перебувають у прокурора; електросамокат марки Okai ES 400A слід залишити у розпрядженні потерпілого.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.06.2025, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку обов`язки: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.06.2025, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язки: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази:

електросамокат марки Okai ES 400A «VEVI» чорного кольору та електробатарея «Extra LG48_15/5 Ah з написом «Донор», який згідно розписки від 29.05.2025 переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.

Документи:

відеозаписи «IMG_7234» тип файлу «МР4» (.mp4), з магазину, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Стуса, 50-А за 25.05.2025, які містяться на оптичному DVD-R диску «HP», 120 min об`ємом 4.7 GB, після набрання вироком законної сили, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, що перебувають у прокурора.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлений.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_10