Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/456/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/3724/23 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Фортечного районного суду м.Кропивницького від 29 травня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 29.07.2025 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Фортечного районного суду м.Кропивницького перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що ризики, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зникли не зменшилися та не перестали існувати.

Ухвалою Фортечного районного суду м.Кропивницького від 29 травня 2025 року, ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 29.07.2025 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 хоч і має постійне місце проживання та реєстрації, проте офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні осіб похилого віку та непоновлітніх осіб не має. Вказане свідчить, що ОСОБА_7 є матеріально не забезпеченою особою, як наслідок при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може продовжити злочинну діяльність. Крім того, суд враховує попередню поведінку обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, що дає підстави вважати, що обвинувачений не зробив для себе належні висновки та може продовжувати подальшу злочинну діяльність. Таким чином, раніше встановлені ризики, на які посилався прокурор під час обрання даного виду запобіжного заходу щодо обвинуваченого на досудовому слідстві, на даний час не зменшились.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ризики зазначені прокурором відсутні

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, ОСОБА_7 хоч і має постійне місце проживання та реєстрації, проте офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні осіб похилого віку та непоновлітніх осіб не має. Вказане свідчить, що ОСОБА_7 є матеріально не забезпеченою особою, як наслідок при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може продовжити злочинну діяльність.

Крім цього, судом першої інстанції правильно враховано попередню поведінку обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, що дає підстави суду вважати, що обвинувачений не зробив для себе належні висновки та може продовжувати подальшу злочинну діяльність.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що відсутності ризиків, колегія суддів визнає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того, жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились чи зникли ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Фортечного районного суду м.Кропивницького від 29 травня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 29.07.2025 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)