Дата документу 04.09.2025 Справа № 314/279/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/739/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/279/25Суддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 травня 2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мирбашир Азербайджан, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду ОСОБА_8 на підставі ч.4 ст.309 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК та кримінальне провадження щодо нього закрито.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги прокурор аргументував тим, що суд, всупереч положенням ст.ст.314, 315 КПК, замість вирішення питань, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду, за клопотанням захисника дослідив медичний документ та дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК. Але суд не врахував, що з`ясування питання щодо наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності повинно здійснюватися лише під час судового розгляду. Отже суд належним чином не з`ясував та не міг з`ясувати, чи дійсно обвинувачений страждав на захворювання з діагнозом «наркоманія». У підготовчому судовому засіданні суд не мав права досліджувати, а тому не зміг надати належної оцінки медичному документу, данні якого покладено в обґрунтування звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК. Також суд не врахував, що діагноз «наркоманія» встановлюється за результатами проходження медичного обстеження в умовах стаціонару. Проте відповідно до медичної довідки обвинуваченому встановлений діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками. Добровільно пройшов курс амбулаторного лікування».

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений та його захисник просили відмовити в задоволенні скарги через необґрунтованість наведених в ній доводів, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягала на її задоволенні; обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти скарги та просили залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом оскаржуваної ухвали, захисник обвинуваченого в судовому засіданні звернулася до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого на підставі ч.4 ст.309 КК від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК, оскільки обвинувачений добровільно пройшов курс лікування від залежності від наркоманії.

Суд, задовольняючи вказане клопотання, в ухвалі зазначив, що відповідно до довідки медичного центру обвинувачений страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками. При цьому суд також зазначив, що встановлений обвинуваченому діагноз відноситься до терміну «Наркоманія», він добровільно звернувся до медичної установи, де пройшов курс добровільного амбулаторного лікування в період з 16.01.2025 року по 06.02.2025 року, а тому вказане є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК.

Проте, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не може погодитись із таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями ч.4 ст.309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов: 1) особа, яка хворіє на наркоманію, добровільно звернулася до лікувального закладу; 2) особа розпочала лікування від наркоманії.

Водночас для правильного застосування цієї норми права необхідно керуватися й положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15 лютого 1995 року (далі Закон №62/95-ВР), які містять дефініції таких понять:

добровільне лікування лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника;

наркоманія психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною;

особа, хвора на наркоманію, особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія»;

медичне обстеження обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія».

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, сторона захисту звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК, на підставі ч.4 ст.309 цього Кодексу, при цьому долучила до справи довідку ТОВ «Медичний центр «Метіда» від 06 лютого 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_8 у період з 16.01.2025 по 06.02.2025 добровільно пройшов курс амбулаторного лікування за діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками».

Із вказаної довідки слідує, що діагноз «наркоманія», наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК, ОСОБА_8 не встановлювався.

Згідно з приписами ст.12 Закону №62/95-ВР діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією, при цьому аналогічна норма міститься і в п.7 Порядку проведення медичного огляду та медичного обстеження осіб, які зловживають наркотичними засобами або психотропними речовинами, затвердженого на виконання ст.13 цього Закону спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України №158/417 від 16 червня 1998 року.

Відповідно до висновку про застосування ч.4 ст.309 КК, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2021 року (справа №357/11205/19, провадження №51-2776 кмо21), для правильного застосування цієї норми права (щодо встановлення наявності передбачених у ній умов для звільнення від кримінальної відповідальності) суду належить визначити, зокрема, і те, чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону №62/95-ВР, обвинуваченій особі було встановлено діагноз «наркоманія».

Отже, ОСОБА_8 не встановлювався діагноз «наркоманія» за результатами проходження медичного обстеження відповідно до Закону №62/95-ВР і Порядку проведення медичного огляду та медичного обстеження осіб, які зловживають наркотичними засобами або психотропними речовинами, у зв`язку з чим підстави для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі положень ч.4 ст.309 КК відсутні.

Наведеного суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим ухвалив рішення, яке не можна визнати законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто таким, що відповідає вимогам ст.370 КПК, а тому воно підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 травня 2025 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та закриття кримінального провадження скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4