Справа № 165/1333/24
Провадження № 1-кп/165/179/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду судовий розгляд кримінального провадження №0000013 від 16 січня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, не одружений, не працює, інвалід ІІІ групи, судимий вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 15 вересня 2023 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.310, ч.1 ст.70, ст.75, ст.76 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд

встановив:

15 січня 2024 року, приблизно о 10 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у підвальному приміщенні будинку №19 у 15 мікрорайоні м. Нововолинськуа, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та свідомо бажаючи їх настання, під час словесного конфлікту наніс один удар розвідним ключем в праву скроневу ділянку голови потерплому ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді осадження шкіри в правій скроневій ділянці, з припухлістю м`яких тканин довкола, осадження шкіри в ділянці зовнішнього кінця правої брови, синець на верхній повіці правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від дачі показів, відповідно до ст.63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що на початку 2024 року, приблизно 15 січня він звернувся до голови ОСББ на ім`я ОСОБА_8 з приводу облаштування комори у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де він проживає. Остання йому сказала, щоб він звернувся пізніше до неї, або до ОСОБА_4 . Він разом з обвинуваченим спустились до підвального приміщення, щоб той показав йому місце для облаштування комори. В процесі узгодження місця облаштування комори, обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо вибраного ним місця, сказав, що він сам там облаштує для себе комору. Додав, що якщо ж він там все ж облаштує комору, обіцяв просвердлити отвори у трубах, внаслідок чого його комору буде затоплено водою, і він не зможе нею користуватись. В ході конфлікту ОСОБА_4 зі свого рюкзака, різко дістав розвідний ключ, яким вдарив його в праву ділянку голови (поблизу ока). Він захищаючись притиснув обвинуваченого до стіни, однак той ще повторно намагався вдарити його розвідним ключем. Свідком цього був чоловік на ім`я ОСОБА_9 , який стояв від них на відстані приблизно п`ять метрів, після таких дій ОСОБА_4 він сказав йому: "Ти що дурачок?". Коли вони вийшли з підвального приміщення, він зателефонував до голови ОСББ, щоб та звільнила ОСОБА_4 з роботи, оскільки знає, що він вчиняв аналогічні дії і до інших мешканців будинку, однак вона відмовила у його вимозі. В подальшому він здійснив виклик на лінію "103", оскільки його обличчя та одяг були у його крові. Хто викликав працівників поліції він не пам`ятає. Каретою "Швидкої" його було доставлено у лікарню, де він знаходився цілий день. Зазначив, що жодних конфліктів з обвинуваченим до 15 січня 2024 року він не мав, жодних погроз у його сторону він не висловлював. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що приблизно 15 січня 2024 року вона з чоловіком ОСОБА_6 після свят робили ремонт у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 . Вранці того дня приїхали у квартиру, чоловік зателефонував до голови ОСББ ОСОБА_11 , щоб вона відчинила підвальне приміщення, оскільки він мав подивитися, де можна облаштувати комору, на що вона відповіла, що ОСОБА_4 покаже їм місце. Приблизно о 10 год. чоловік пішов у підвальне приміщення разом з ОСОБА_12 , майстром який робив у них ремонт, вона залишилась у квартирі. Через незначний час, приблизно 15-30 хв. вона на сходовій клітці побачила чоловіка та майстра, у її чоловіка справа над виском була рана, яка кровоточила, кров також була в районі правої брови, яка теж кровоточила (слабше). На її запитання що сталось, чоловік вказав на ОСОБА_4 та повідомив, що вони говорили про комору, де розташовані труби, чоловік вибрав місце, однак останній сказав, що це його місце, після цього він взяв зі своєї сумки розвідний ключ та замахнувся в сторону її чоловіка, коли той дивився в іншу сторону. Після цього викликали "Швидку", яка відвезла його в лікарню. Зазначила, що знає, проте, що раніше влітку 2023 року ОСОБА_13 вчинив напад на жінку.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що допомагав потерпілому робити ремонт у квартирі, яка знаходиться у 15 мікрорайоні, де розташований магазин "АТБ". Приблизно в середині січня 2024 року в дообідню пору, який це був день не пам`ятає ОСОБА_6 вийшов з підвального приміщення, на його обличчі була кров та рана (вище виска). На його запитання: "Що сталось?" останній сказав, що його вдарив розвідним ключем ОСОБА_4 (знає що останній працює сантехніком у ОСББ). Вони сіли в ліфт і поїхали до його квартири. Дружина потерпілого викликала "Швидку", і ОСОБА_15 забрали в лікарню. Перед тим у ОСОБА_6 жодних тілесних ушкоджень не було. Щоб ОСОБА_4 виходив із підвального приміщення він не бачив. Скільки ударів було завдано потерпілому він не знає. Зазначив, що ОСОБА_6 був у підвальному приміщенні приблизно 15 хв. В подальшому він з потерпілим спустились у підвальне приміщення, де ОСОБА_15 розмовляв з обвинуваченим, запитував у нього: "Для чого ти мене вдарив?". Що відповів ОСОБА_4 він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що 15 січня 2024 року, ближче до обіду він з ОСОБА_4 підійшли до другого під`їзду у буд.19 у 15 мікрорайоні в м. Нововолинську, оскільки просив його подивитись кран, бо знає що він сантехнік. До них підійшов потерпілий ОСОБА_15 , і сказав обвинуваченому: " ОСОБА_17 у підвал, бо я хочу вибрати місце та облаштувати там комору". Коли вони спустились у підвальне приміщення, ОСОБА_15 вказав на місце де хоче зробити комору, однак обвинувачений сказав, що він там буде ставити двері, і буде зберігати там ключі та обладнання. Між ними виникла сварка, він сказав: "Хлопці, припиняйте, йдемо на верх!", повернувшись обличчям до виходу почув глухий удар, побачив, що з ділянки біля правого виска потерпілого тече кров. В руках обвинуваченого знаходився розвідний ключ. Він розборонив їх, і вони усі разом вийшли на вулицю. Потім приїхали працівники поліції, яким він дав покази.

Копією рапорту від 15 січня 2024 року (а.с.79) підтверджується, що лікар КНП "Нововолинська ЦМЛ" повідомив на лінію 102 про те, що о 11 год. 41 хв. каретою ЕМД доставлений ОСОБА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , який повідомив, що того ж дня, о 10 год. працівник ОСББ ОСОБА_18 у підвальному приміщенні буд.19 у 15 мікрорайоні м. Нововолинська вдарив гозовим ключем. Діагноз осаднення клиноподібної кістки, підшкірна гематома волосистої ділянки голови зправа, ЗЧМ?, СГМ?, госпіталізований до відділення екстренної невідкладної медичної допомоги.

Копією рапорту від 15 січня 2024 року (а.с.80) підтверджується, що ОСОБА_6 повідомив на лінію 102 про час, місце, обставини за яких він отримав тілесні ушкодження, які спричинив йому ОСОБА_4 , які ідентичні з викладеними лікарем обставинами у попередньому рапорті.

Протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15 січня 2024 року (а.с.81) підтверджується, що ОСОБА_6 повідомив, про час, місце, обставини, за яких ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження розвідним ключем.

Протоколом слідчого експерименту від 26 січня 2024 року (а.с.83-85) з додатком до нього, а саме відеозаписом цієї слідчої дії DVD-R диском з відео файлами (а.с.86), які були досліджені у судовому засіданні підтверджується, що потерпілий ОСОБА_6 докладно розповів та показав у який час, місці та за яких обставин, та за допомогою якого предмету ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження, їх локалізацію.

Протоколом слідчого експерименту від 30 січня 2024 року (а.с.87-89) з додатком до нього, а саме відеозаписом цієї слідчої дії DVD-R диском з відео файлами (а.с.90), які були досліджені у судовому засіданні підтверджується, що свідок ОСОБА_16 докладно розповів та показав у який час, місці та за яких обставин, та за допомогою якого предмету ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, їх локалізацію.

Висновком експерта №6 від 18 січня 2024 року (а.с.92-93) та висновком експерта №5 від 05 лютого 2024 року (а.с.95-96) підтверджується, що 15 січня 2024 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: осадження шкіри в правій скроневій ділянці з припухлістю м`яких тканин довкола: осадження шкіри в ділянці зовнішнього правої брови; синець на верхній повіці правого ока. Враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкодження, осадження утворилось від ударної травмувальної дії тупих предметів з обмеженою травмувальною поверхнею, синець на верхній повіці правого ока є кровонадтьоком крові в рихлу клітковину повіки після утворення осадження на брові. З урахуванням стану ушкоджень, вони утворитись 15 січня 2024 року. За ступенем тяжкості виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №85 від06 березня 2024 року (а.с.107-108) у ОСОБА_4 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення та на час проведення експертизи ознаки органічного особистісного розладу в стадії нестійкої компенсації. Ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії. ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Деякі неточності у показаннях потерпілого та свідків є несуттєвими, враховуючи значний проміжок часу між часом події кримінального правопорушення, та їх допиту у судовому засіданні.

Підстав оговорювати потерпілим та свідками обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

Покази потерпілого ОСОБА_6 та свідків суд вважає правдивими, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

До зауважень захисника про те, що слідчі експерименти 26 січня 2024 року (а.с.83-85) та 30 січня 2024 року (а.с.87-89) проводились за відсутності ОСОБА_4 суд відноситься критично, оскільки останній на час їх проведення не набув статусу підозрюваного (згідно реєстру матеріалів досудового розслідування повідомлення про підозру від 06 березня 2024 року).

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, суд визнає ОСОБА_4 винуватим в протиправних діях, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує відсутність пом`якшуючих вину обставин, наявність обтяжуючої вину обставини, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, та дані про його особу: не працює, є пенсіонером по інвалідності ІІІ групи (а.с.112), має постійне місце проживання (а.с.109-111), раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів (а.с.113), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.с.120), по місцю проживання характеризується посередньо (а.с. 122), з врахуванням конкретних обставин справи, викладені дані про особу винного, беручи до уваги думку потерпілого, маючи за мету виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи, що обвинувачений не є інвалідом І-ІІ групи, пенсійного віку не досяг, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у виді громадських робіт в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України. Призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу суд вважає недоцільним, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, з його слів отримує мінімальну пенсію.

Згідно копії вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 15 вересня 2023 року (а.с. 114-117) ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік, на підставі ст.75, ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком один рік. Враховуючи, що ОСОБА_4 під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що на підставі ч.1 ст.71 КК України, за правилами ч.1 ст.72 КК України (одному дню обмеження волі відповідає вісім години громадських робіт), тому обвинуваченому ОСОБА_4 до покарання призначеного за даним вироком шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 15 вересня 2023 року, слід остаточно призначити покарання у виді обмеження волі.

Міра запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовувалась.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Потерпілим ОСОБА_6 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням (а.с.24-25). Цивільний позивач свій позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 вчинив по відношенню до нього кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України та спричинив йому тілесні ушкодження, які відносяться категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивши таким чином йому непоправиму моральну шкоду, яка полягає у психологічному стресі і сильних душевних стражданнях, які він відчув під час нанесення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, а саме удару розвідним ключем в праву скроневу ділянку голови, які у свою чергу при певних обставинах могли призвести до летального випадку, та продовжує відчувати і по теперішній час, фізичного болю та стражданнях, які він зазнав під час нападу на нього, у нього та його рідних порушено звичний ритм життя. Для відновлення нормального душевного стану йому потрібний час. До того ж, відмова відповідача добровільно відшкодувати моральну шкоду призвела до необхідності додаткових витрат на правову допомогу, часу для захисту його прав. Зважаючи на те, що між злочинними діями обвинуваченого та завданою йому моральною шкодою є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих йому моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру, з врахуванням поведінки обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення моральної шкоди не відшкодував, не вибачився, просить суд стягнути з ОСОБА_4 в свою користь 50000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 50000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Цивільний відповідач ОСОБА_6 та його захисник як представник цивільного відповідача цивільний позов не визнали з підстав викладених у відзиві (а.с.36-38), у задоволенні позову просили відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у їх сукупності приходить до висновку, що цивільний позов слід задоволити частково у зв`язку із наступним.

Вина ОСОБА_4 в умисному спричиненні ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень доведена у судовому засіданні.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи перенесені душевні страждання потерпілим, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у останнього, беручи до уваги предмет за допомогою якого було здійснено удар у критично важливу ділянку, майновий стан цивільного відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково і стягнути на відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 25000 грн. Крім того до стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 підлягає до стягнення відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн., що підтверджуються документально (а.с.28-29).

Керуючись ст.368, ст.370, ст.374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за правилами ч.1 ст.72 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 15 вересня 2023 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі на строк один рік десять днів.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди та 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. витрат на правничу допомогу, а всього 27500 (двадцять сім тисяч п`ятсот) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Після проголошення резолютивної частини вироку, в порядку передбаченому ч.15 ст.615 КПК України, вручити учасникам провадження копії повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1