Справа №638/7782/25
Провадження № 1-кп/638/1622/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків кримінальне провадження № 0000235 від 17.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, не судимий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 приблизно в 2015 році (точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим) діючи умисно з метою зберігання та носіння вогнепальної зброї отримав в подарунок від ОСОБА_6 вогнепальну зброю - гвинтівку "Мосіна" калібру 7.62 мм та боєприпаси до неї, а саме патрони калібру 7.62 мм у кількості 30 штук. Також ОСОБА_6 подарував дульну частину від автомату "ППШ" та декілька стволів від вогнепальної зброї.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно, протиправно, в порушення пункту 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, визначеного постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та п. п. 2, 9, 11 Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, маючи на меті подальше незаконне зберігання вказаної зброї та боєприпасів, переніс отримані у подарунок предмети до гаражу власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав до шафи на полицю де незаконно зберігав до їх вилучення працівникам поліції 23 січня 2025 року.

Крім того, ОСОБА_5 приблизно в березні 2022 року в денний час доби (точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим) виявив пошкоджену техніку військового призначення Російської Федерації за адресою: АДРЕСА_1 між сусіднім та своїм будинком. Далі ОСОБА_5 біля вказаної техніки знайшов боєприпаси, до складу яких входили, в тому числі, патрони калібру 7,62 в стрічці, в кількості 50 штук. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно, протиправно, в порушення пункту 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, визначеного постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та п. п. 2, 9, 11 Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, маючи на меті подальше незаконне зберігання привласнив вказані боєприпаси, після чого переніс їх до гаражу власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав на полицю які ОСОБА_5 незаконно придбав, переніс та зберігав за місцем мешкання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище, у вчиненому щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою провів судовий розгляд даної справи, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо всіх її обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, перенесення, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що він має середньо-спеціальну освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим вважає необхідним достатнім призначити йому покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За змістом ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання щодо можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без реального відбування покарання, суд враховує дані про його особу, а саме його вік на момент розгляду справи 64 роки, а також той факт, що він є пенсіонером, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчиненим ним кримінальним правопорушенням не завдано істотної шкоди охоронюваним законом інтересам.

Також суд враховує позицію обвинуваченого щодо вчинених кримінальних правопорушень, який засудив свої дії, щиро розкаявся.

Викладені обставини, на переконання суду, обумовлюють можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, а тому суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати за проведення судово-балістичних експертиз згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377, 394, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати в розмірі 1591 гривень 80 копійок за проведення судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/2342-БЛ від 03.02.2025, в розмірі 1591 гривень 80 копійок за проведення судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/2343-БЛ від 30.01.2025, в розмірі 1591 гривень 80 копійок за проведення судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/2341-БЛ від 03.02.2025 стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази, а саме предмети, зовні схожі на патрони калібру 7,62 з нашаруванням іржі, 30 штук; предмети, зовні схожі на патрони калібру 7,62 в стрічці, в кількості 50 штук (які мають маркування 188/81 - 2 шт., 188/89 - 4 шт., 19/10 - 37 шт. 60/86 - 4 шт., 188/86 - 1 шт., 188/04 - 1 шт, 188/76 - 1 шт.); предмет, зовні схожий на гвинтівку «Мосіна» в зборі, з нарахуванням іржі на металевих частинах; дерев`яна частина для гвинтівки, два металеві предмети схожі на ковзний затвор від гвинтівки, металеві предмети що мають нашарування іржі; металевий предмет схожий на ствол з коробкою «ППШ», два металевих предмети, ззовні схожі на затворні рамки від гвинтівки «Маінл»; металевий предмет круглої форми схожий на магазин від «ППШ», предмет схожий на ствол від невідомої гвинтівки; металевий предмет конусної форми з маркуванням «TМ-120,42-M,8-86», які зберігаються у камері зберігання речових доказів Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1