Справа №760/7673/25 1-кс/760/4610/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора - ОСОБА_3 , адвоката- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001310 від 16.12.2024, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження № 0001310 від 16.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

Подане кло потання обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посадах у 2017-2019 рр. заступника директора охорони здоров`я КМДА - начальника управління економіки та заступника директора КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія», використовуючи власний протиправний вплив у частині прийняття рішень щодо визначення надавача соціальних послуг «паліативний догляд» та «денний догляд» та у частині виділення відповідного бюджетного фінансування, організував та забезпечив втілення схеми з протизаконного виведення бюджетних коштів на власну користь.

ТОВ «Міцне здоров`я» шляхом удаваного надання зазначеним товариством соціальних послуг, паліативного догляду та денного догляду та подальшим заволодінням бюджетних коштів на власну користь, а також на користь інших підконтрольних суб`єктів господарювання шляхом фіктивного надання на користь ТОВ «Міцне здоров`я» послуг із оренди нерухомого майна, паркомісць, транспортних засобів, придбання продуктів харчування, засобів реабілітації, господарчих товарів.

У невстановлений час, але не пізніше 30.12.2021 у громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем - бюджетних коштів шляхом отримання відшкодування коштів державного бюджету, які виділяються в якості компенсації наданих соціальних послуг паліативного догляду у межах виконання міської цільової програми «Турбота. Назустріч киянам» на 2022-2024 роки, вчиненому організованою групою.

Для досягнення злочинного задуму ОСОБА_7 у невстановлений період часу, усвідомлюючи, що обрана діяльність є протиправною та має високий ступінь ризику, так як може бути викрита працівниками правоохоронних органів, розробив злочинний план, спрямований на заволодіння майном - бюджетними коштами, шляхом зловживання службовою особою службовим становищем, вчиненому організованою групою, чітко розподіливши функції та обов`язки кожного з учасників.

У клопотанні прокурор зазначає, що розробивши план скоєння на постійній основі особливо тяжких кримінальних правопорушень, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 усвідомлюючи неможливість досягнення злочинного результату одноособово, залучив до злочинної діяльності директора ТОВ «Міцне здоров`я» () ОСОБА_8 , який призначений на посаду відповідно до рішення засновника № 1 про заснування ТОВ «Міцне здоров`я» та заступника директора Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_9 , які поділяли його незаконні інтереси на заволодіння бюджетних коштів шляхом отримання відшкодування коштів державного бюджету, які виділяються в якості компенсації наданих соціальних послуг у межах виконання міської цільової програми «Турбота. Назустріч киянам» на 2022-2024 роки.

Вищевказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, вступили у злочинну змову, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника, спрямованих на реалізацію цього плану.

Зокрема, на ОСОБА_7 були покладені наступні функції:

- здійснення керівництва та координація дій учасників організованої групи;

- надавання вказівок директору ТОВ «Міцне здоров`я», щодо надання послуг за цінами, які є вищими за собівартість наданих послуг;

- керування фінансово - господарською діяльністю підприємства ТОВ «Міцне здоров`я»;

На ОСОБА_8 були покладені наступні функції:

- введення господарської діяльності ТОВ «Міцне здоров`я» на виконання спільного злочинного умислу;

- ведення фінансово - господарської діяльністю підприємства ТОВ «Міцне здоров`я» спрямованого на заволодіння бюджетних коштів шляхом отримання відшкодування коштів державного бюджету;

- підписання договорів та інших документів з Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ();

- спілкування з невстановленими особами з Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ().

На ОСОБА_9 були покладені наступні функції:

- лобіювання інтересів ТОВ «Міцне здоров`я» під час проведення конкурсів щодо обрання надавача соціальних послуг у 2022 та 2023-2024 роках

- підписання договорів та інших документів від імені Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ().

- невжиття заходів передбачених законом «Про соціальні послуги» щодо здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів, спрямованих на фінансування соціальних послуг.

На ОСОБА_10 були покладені наступні функції:

- лобіювання інтересів ТОВ «Міцне здоров`я» під час проведення конкурсів щодо обрання надавача соціальних послуг у 2022 та 2023-2024 роках

- підписання договорів та інших документів від імені Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ().

- невжиття заходів передбачених законом «Про соціальні послуги» щодо здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів, спрямованих на фінансування соціальних послуг.

У клопотанні прокурор вказує, що на виконання спільного злочинного плану ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ТОВ «Міцне здоров`я» () у період 2022-2024 роках отримає перемогу у конкурсі з питань здійснення соціального замовлення за рахунок бюджетних коштів, соціальних послуг «паліативний догляд», за цінами, які є вищими за собівартість наданих послуг.

У невстановлений час, але не пізніше 30.12.2021, ТОВ «Міцне здоров`я», () до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () надали конкурсні пропозиції про участь у конкурсі соціального замовлення за рахунок бюджетних коштів на 2022 рік по соціальній послузі «паліативний догляд», «денний догляд», «соціальна реабілітація осіб з інтелектуальними та психічними порушеннями», де зазначали ціни послуг, які є вищими, за собівартість наданих послуг.

Відповідно до статті 22 Бюджетного кодексу України, Закону України «Про соціальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 450 «Деякі питання надання соціальних послуг шляхом соціального замовлення», міської цільової програми «Турбота. Назустріч киянам» на 2022 2024 роки», затвердженої рішенням Київської міської ради від 07 жовтня 2021 року № 2726/2767, Положення про Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 лютого 2013 року № 175 (в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04 червня 2020 року № 805), протоколу № 6 від 30 грудня 2021 року засідання Постійно діючої конкурсної комісії з питань здійснення соціального замовлення за рахунок бюджетних коштів, визначили надавачем соціальних послуг «паліативний догляд» та «денний догляд» ТОВ «Міцне Здоров`я».

11.01.2022 в особі заступника директора Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_9 та директора ТОВ «Міцне здоров`я» () ОСОБА_8 укладено договір про надання соціальної послуги паліативного догляду шляхом соціального замовлення та компенсації? надавачу вартості соціальної послуги №4 від 11.01.2022

11.01.2022 в особі заступника директора Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_9 та директора ТОВ «Міцне здоров`я» () ОСОБА_8 укладено Договору про надання соціальних послуг денного догляду для осіб з психічними розладами шляхом соціального замовлення та компенсації надавачу вартості соціальноі? послуги № 11 від 11.01.2022.

13.02.2023 в особі директора Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_11 та директора ТОВ «Міцне здоров`я» () ОСОБА_8 укладено договір про надання соціальної послуги паліативного догляду шляхом соціального замовлення та компенсації? надавачу вартості соціальної послуги №24 від 13.02.2023.

13.02.2023 в особі директора Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_11 та директора ТОВ «Міцне здоров`я» () ОСОБА_8 укладено договір про надання соціальних послуг шляхом соціального замовлення та компенсації надавачу вартості соціальної послуги за бюджетні кошти №20 від 13.02.2023.

13.02.2023 в особі директора Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_11 та директора ТОВ «Міцне здоров`я» () ОСОБА_8 укладено договір про надання соціальних послуг шляхом соціального замовлення та компенсації надавачу вартості соціальної послуги за бюджетні кошти № 27.

Встановлено, що на виконання спільного між співучасниками умислу за вказівкою ОСОБА_7 службовими особами ТОВ «Міцне здоров`я» в період з 01.01.2022 по 31.12.2024, зловживаючи своїм службовим становищем, надано послуги за цінами, вищими від собівартості послуг.

Відповідно до аналітичного дослідження №334/99-00-08-01-02-20/43834760 від 19.12.2024, проведеного Державною податковою службою, щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Міцне здоров`я» щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, ознак використання схем мінімізації податків з метою ухилянні від оподаткування, та/або інших правопорушень за період з 01.01.2022 по 17.12.2024 - фінансові операції із перерахуванням ТОВ «Міцне здоров`я» на користь ймовірно пов`язаних (підконтрольних) осіб ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_18 , ФОП ОСОБА_19 , ФОП ОСОБА_20 , ФОП ОСОБА_21 грошових коштів у загальному розмірі 69 429 966,04 грн. у якості оплати за оренду нерухомого майна, транспортних засобів, машино-місць, господарських товарів, продуктів харчування та інших товарів-послуг, які здійснені за завищеною вартістю та або фактично не надавались, ймовірно здійснені без розумної економічної причини (ділової мети), не підпадають під визначення господарської діяльності, та спрямовані виключно на отримання забезпечення умови для протизаконного виведення бюджетних коштів, отриманих від Департаменту соціальної та ветеранської політики м. Києва містять ознаки злочину згідно ч. 5 статті 191 Кримінального кодексу України, та містять ознаки легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму що в свою чергу має бути доведене слідством.

В ході досудового розслідування 03 лютого 2025 року винесено постанову про залучення спеціаліста ТОВ «Аудиторська компанія «ПРО ВЄРО» (код за ) для участі у проведенні перевірки (дослідження) окремих питань фінансово-господарської діяльності, спрямованої на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання фінансових ресурсів Департаментом соціальної та ветеранської політики м. Києва () під час взаємодії із ТОВ «Міцне здоров`я» (), котре є надавачем соціальних послуг.

Відповідно до висновку №24/02-2025 від 24.02.2025 економічного дослідження операцій з перерахування бюджетних коштів Департаментом соціальної та ветеранської підтримки м. Києва в адресу ТОВ «Міцне здоров`я» наданими на дослідження документами, з урахуванням Висновку аналітичного дослідження №334/99-00-08-01-02-20/43834760 від 19.12.2024 та норм діючого законодавства підтверджується завдання збитків державі в особі Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внаслідок необгрунтованого перерахування бюджетних коштів в адресу ТОВ «Міцне здоров`я» у періоді з 2022 по 2024 у розрахунковій сумі 57 752 745,70 грн.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи КНДІСЕ МЮ України в обсязі наданих на дослідження документів та межах компетенції експерта економіста, розмір збитків, завданих державі в особі Департаменту соціальної та ветеранської політики КМДА, внаслідок необґрунтованого перерахування бюджетних коштів на адресу ТОВ «Міцне здоров 'я» у період з 2022 по 2024 року, в сумі 57 752 745,70 грн. встановлений у Висновку економічного дослідження № 24/02-2025 від 24.02.2025 складений ТОВ «Аудиторська компанія «ПРО ВЕРО» арифметично підтверджується.

21.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 в ході якого виявлено та вилучено:

1. Мобільний телефон Iphone 16 Pro Max s/n: НОМЕР_1 , imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 .

Враховуючи викладене, вищевказані речі визнано речовими доказами.

21.03.2025 органом досудового розслідування за погодженням із прокурором, в порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянці України, уродженці м. Харкова, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В клопотанні слідчим поставлено питання про задоволення клопотання про арешт майна, яке вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , а саме:

1. Мобільного телефону Iphone 16 Pro Max s/n: НОМЕР_1 , imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представники власника майна ОСОБА_22 та ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували та просили в задоволенні клопотання відмовити.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судовим розглядом встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001310 від 16.12.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

18.03.2025 слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_23 постановив ухвалу у справі № 760/6698/25, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління головного управління СБ України у м. Києві та Київській області підполковника юстиції ОСОБА_24 , погоджено з прокурором у кримінальному проовадженні ОСОБА_25 , про надання дозволу на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9

21.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 в ході якого виявлено та вилучено:

1. Мобільний телефон Iphone 16 Pro Max s/n: НОМЕР_1 , imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 , що підтверджується протоколом обшуку від 21.03.2025.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області підполковника юстиції ОСОБА_24 від 21.03.2025. Мобільний телефон Iphone 16 Pro Max s/n: НОМЕР_1 , imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 визнано речовим доказом.

21.03.2025 органом досудового розслідування за погодженням із прокурором, в порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянці України, уродженці м. Харкова, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до вимог ст. ст. 2, 9, 25, 91 КПК на сторону обвинувачення покладається вжиття заходів щодо швидкого, всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення події кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили, інших обставин, що підлягають доказуванню.

При цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК).

Вищенаведені положення кримінального процесуального закону узгоджуються з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, згідно з яким ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі "Узан та інші проти Туреччини" / Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також у випадку застосування спеціальної конфіскації. Дана норма закону не обмежує можливість накладення арешту на майно фізичних чи юридичних осіб, які не мають правового статусу підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, при накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Відповідно до ч 1. ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На момент розгляду справи в суді матеріали справи не містять експертного дослідження вилученого пристрою та інформації, що міститься на ньому,яке має доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Матеріали поданого клопотання також не містять і протоколу огляду вилученого мобільного телефону, згідно якого слідчий суддя, з урахуванням розумності та співрозмірності прийшов до висновку про необхідність застосування у даній справі відповідного обмеження,яке виправдовувало б необхідність у накладення арешту на таке майно.

Разом з цим, за відсутністю у матеріалах справи протоколу огляду вилученого пристрою, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування недоведено наявності відповідних ознак,які б охарактерезували вилучений предмет, на відповідність його ознакам притаманного речовому доказу.

Таким чином, слічим не доведено, що майно, а саме: Мобільний телефон Iphone 16 Pro Max s/n: НОМЕР_1 , imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігає на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 96, 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 175, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001310 від 16.12.2024, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 30.04.2025 о 13-45 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1