Провадження № 1-кп/369/1877/25
В И Р О К

іменем України

16.06.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження відомості про яке 16 травня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, маючого середню-спеціальну освіту, неодруженого, працюючого у ФОП « ОСОБА_3 » на посаді касира торгового залу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

установив:

Згідно трудового договору ФОП « ОСОБА_4 » № 1 від 29.03.2025 ОСОБА_2 прийнятий на роботу на посаду касира торгового залу у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП « ОСОБА_5 » та розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150 (далі - Наказ МОЗ № 150) затверджено Правила проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб (далі - Правила).

Пункт 6 вказаних Правил передбачає, що обов`язковий профілактичний медичний огляд включає в себе: загальне обстеження лікарями - спеціалістами (лікар - терапевт, лікар - дерматовенеролог, лікар - отоларинголог, лікар - стоматолог та інші спеціалісти (за потреби), лабораторне і функціональне обстеження згідно з Переліком необхідних обстежень лікарів-спеціалістів, видів клінічних, лабораторних та інших досліджень, що необхідні для проведення обов`язкових медичних оглядів, та періодичність їх проведення, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23 липня 2002 року № 280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08 вересня 2002 року за № 639/6927.

Згідно з п. 10 вказаних Правил, після закінчення лікування у разі відсутності протипоказань для зайняття відповідним видом діяльності заклад охорони здоров`я видає працівнику форму № 1-ОМК «Особиста медична книжка» (далі - форма № 1-ОМК), затверджену наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21 лютого 2013 року № 150.

Відповідно до п. 5 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2001 № 559, адміністрація (крім осіб, що не мають контакту з продукцією, яка зберігається та реалізується), продавці, працівники складів, холодильників, експедитори, персонал, який миє обладнання, та прибиральники приміщень, слюсарі, електромонтери та інші працівники, зайняті ремонтом торговельного та холодильного обладнання є професіями, які підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, які відмовляються або ухиляються від проходження обов`язкових профілактичних медичних оглядів, відсторонюються від роботи.

З метою отримання особистої медичної книжки у ОСОБА_2 , виник кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво в підробленні вказаного офіційного документу, з метою подальшого його використання у своїй професійній діяльності.

Разом з цим, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян за наступних обставин.

Так, у двадцятих числах березня 2025 року в першій половині дня, у ОСОБА_2 виник умисел па пособництво в підробленні особистої медичної книжки та медичної картки огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я, з метою їх подальшого використання при виконанні своїх функціональних обов`язків у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП « ОСОБА_5 » та розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

З цією метою, у двадцятих числах березня 2025 року в першій половині дня, ОСОБА_2 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 використовуючи світову мережу Інтернет, знайшов оголошення від невстановленої судом особи про виготовлення медичної документації, що стосується обов`язкового профілактичного медичного огляду. В подальшому, останній використовуючи контактні дані наявні в оголошенні, домовився з невстановленою судом особою, про виготовлення на його ім`я підробленої особистої медичної книжки.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на підроблення особистої медичної книжки та медичної картки огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я, ОСОБА_2 , в невстановлений судом час, діючи умисно, виконуючи роль пособника, надіслав невстановленій судом особі, свої персональні дані та грошові кошти в сумі 500 гри. на підставі яких, остання виготовила на її ім`я особисту медичну книжку 2 Серія ААЕ № 248977, у якій зазначені недостовірні відомості, щодо проходження медичного огляду ОСОБА_2 , у ТОВ «СОФІЯ МЕД» для роботи касиром торгового залу у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_6 », які надіслала за допомогою послуг поштового оператора.

Згідно висновку експерта бланк особистої медичної книжки 2 Серія ААЕ № 248977, на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає за спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Крім того, 16 травня 2025 року приблизно о 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_2 перебуваючи на своєму робочому місці в приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП « ОСОБА_7 » та розташований за адресою: Київська область, Фастівський район, село Гатне, вулиця Козацька, будинок № 2, де працює на посаді касира торгового залу, не бажаючи проходити обов`язковий медичний огляд у медичній установі, який визначений Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559, Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-ОМК "Особиста медична книжка", затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013, всупереч положень ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000, реалізовуючи свій злочинний умисел, надав для ознайомлення головному спеціалісту Головного управління Держродспоживслужби в Київській області ОСОБА_8 завідомо підроблену свою особисту медичну книжку форми первинної облікової документації №1-ОМК, 2 Серія ААЕ № 248977, таким чином у спосіб пред`явлення використав завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме: закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості, щодо проходження ОСОБА_2 , у ТОВ «СОФІЯ МЕД», з відповідним відтиском печатки.

Форма первинної облікової документації №1-ОМК затверджена Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1- ОМК "Особиста медична книжка", затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013. Відповідно до вимог Інструкції, форма №1-ОМК видається особі у разі відсутності протипоказань для зайняття відповідним видом діяльності; форма №1-ОМК заповнюється посадовою особою медичної комісії закладу охорони здоров`я; форма №1-ОМК підписується керівником та засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я, що свідчить про те, що особиста медична книжка форми №1-ОМК, форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 №150 від 21.02.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за №662/23194 є офіційним документом, який видається установою, який має право видавати такий документ, а саме: закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб.

Згідно висновку експерта бланк особистої медичної книжки 2 Серія ААЕ № 248977, на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає-за спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу па території України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою використання його іншою особою та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкціями ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_9 враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 складену в присутності захисника ОСОБА_10 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінальних правопорушень. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінальних проступків, зазначених в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою використання його іншою особою та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд у відповідності із ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, які в силу вимог ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, а також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, та вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкцій статей обвинувачення у виді штрафу.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_2 призначити із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) процесуальні витрати, на користь держави в сумі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять грн 60 коп.).

Речові докази:

- бланк особистої медичної книжки на ім`я ОСОБА_2 , 2 серія ААЕ № 248977, який зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1