Справа 688/1631/25
№ 1-кп/688/157/25
Вирок

Іменем України

26 травня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000207 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Панютине Лозівського району Харківської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , внутрішньо переміщеної особи, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, неодруженої, непрацюючої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається ОСОБА_6

01 квітня 2025 року близько 08 год 30 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи у коридорі гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, під час конфлікту із ОСОБА_4 , будучи обуреною її висловлюваннями, реалізуючи умисел, спрямований на заподіяння їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, із застосуванням фізичної сили, прицільно кинула розкладну парасолю, яка влучила для потерпілої в ділянку обличчя, а саме в ліву щоку.

Внаслідок вищевказаних умисних, неправомірних дій, ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді двох саден на лівій щічній ділянці, двох саден на лівому крилі носа, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.?

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

2. Позиція сторони захисту.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнала повністю. Дала суду показання, що проживає в гуртожитку по сусідству з ОСОБА_4 . Між ними тривалий час існують неприязні відносини на побутовому ґрунті. 01 квітня 2025 року близько 08 год 30 хв вона перебувала в коридорі гуртожитку, розмовляла з сусідкою з приводу того, що в сина потерпілої виявили відкриту форму туберкульозу, через що всі сусіди повинні пройти обстеження, в тому числі рентген. Раптово зі своєї кімнати вийшла ОСОБА_4 та вони почали сваритися. Під час сварки вийшла її дочка, яку ОСОБА_4 відштовхнула, тому вона кинула в неї свою парасольку, яку тримала в руці. Парасоля влучила для потерпілої в ділянку обличчя, а саме в ліву щоку і вона відразу викликала поліцію. Просила вибачення у потерпілої, розкаялася у вчиненому. Цивільний позов визнала у сумі 1000 грн.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Винуватість ОСОБА_6 в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження потерпілій за встановлених обставин, крім показань обвинуваченої, підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка дала показання, що є внутрішньо переміщеною особою та проживала по сусідству з обвинуваченою в одному гуртожитку. Зранку 01.04.2025 вона почула розмову ОСОБА_6 , яка сказала іншій сусідстві, що має сумніви щодо стану здоров`я потерпілої та членів її сім`ї, з огляду на те, що в сина відкрита форма туберкульозу. Обурившись такими висловлюваннями, вона вийшла в коридор і вони почали сваритися. В сварку втрутилася дочка обвинуваченої, яка штовхнула потерпілу, а та відштовхнула її, на що обвинувачена, яка стояла позаду своєї дочки, кинула в неї парасольку, яка влучила в обличчя, а саме в ліву щоку. Внаслідок чого утворилися тілесні ушкодження у вигляді двох саден на лівій щоці, двох саден на лівому крилі носа. Цивільний позов підтримала, пояснила, що тілесні ушкодження не лікувала, садна зійшли через місяць. Є пенсіонеркою, не працює. Після інциденту втратила апетит, нервує, має поганий сон;

- даними висновку експерта №79 від 04.04.2025, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено такі тілесні ушкодження: два садна на лівій щічній ділянці, два садна на лівому крилі носа, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Дані тілесні ушкодження могли виникнути від удару парасолькою, в строк та за обставин, вказаних у постанові та потерпілою.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

4. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_6 раніше не судима, офіційно не працевлаштована, однак має тимчасові заробітки, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не перебуває на обліку в органі пробації.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує, що вчинене діяння є кримінальним проступком, особу винної, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжують покарання, думку потерпілої.

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченої до вчиненого, майновий стан обвинуваченої, думку потерпілої, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді штрафу. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

6. Розгляд цивільного позову.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно із приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Особа, якій завдано збитків ушкодженням здоров`я, має право на відшкодування понесених нею витрат на лікування та завданої їй моральної шкоди.

Учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам (принцип змагальності).

Судом встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, потерпіла ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді саден.

Витрат на лікування потерпіла не понесла, до медичних закладів не зверталася.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі і розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин зокрема, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи глибину і характер фізичних, моральних, душевних страждань потерпілої, яка перенесла негативні переживання, які змінили її звичний спосіб життя та потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, а також того, що моральна шкода не є способом збагачення, суд дійшов висновку про стягнення з винної моральної шкоди в розмірі 3 000 грн, що є достатньою сатисфакцією.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) грн. В решті позову відмовити.

Речовий доказ: оптичний DVD-R диск з відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського, оптичний DVD-R диск з аудіозаписом телефонного звернення на спецлінію «102» від 01.04.2025, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; парасольку, яка зберігається у ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_8