печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваної ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0009870 від 12.09.2024 ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

09.09.2025 прокурор третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з наведеним вище клопотанням.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0009870 від 12.09.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376-1 КК України, та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначав, що внаслідок особливої складності провадження закінчити його розслідування в строк до закінчення дії попередньої ухвали неможливо, оскільки необхідно виконати великий обсяг слідчих та процесуальних дій, проведенні судових експертиз. Крім цього, необхідний час для виконання вимог ст. 290 КПК України, складання реєстру матеріалів досудового розслідування та обвинувального акту; скласти та направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід не зменшилися та продовжують існувати.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання заперечували, оскільки ризики не доведено та підозра необґрунтована, просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, позицію підозрюваного та захисника щодо клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, судовим розглядом встановлено, що 08.01.2025 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному проваджені продовжено до 3-х місяців, тобто до 12.02.2025.

07.02.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному проваджені продовжено до 6-ти місяців, тобто до 12.05.2025.

02.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному проваджені продовжено до 10-ти місяців, тобто до 12.09.2025.

15.08.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, а саме у визнанні правомірною, запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнанні правомірною тимчасової окупації частини території України, вчинені службовою особою, повторно.

26.08.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваної ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

03.09.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному проваджені продовжено до 11-ти місяців, тобто до 12.10.2025.

З викладеного вбачається, що кримінальне провадження триває, досудове розслідування не завершено.

Так, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Санкцією ч. 3 ст. 436-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду (ризик втечі).

Позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Санкція вказаної норми кримінального закону також передбачає конфіскацію майна, що також може бути вагомою підставою і мотивом переховуватися від слідства та суду.

Установлено, що ОСОБА_3 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 08.08.2018, дійсний до 08.08.2028.

З огляду на викладене, враховуючи суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання її винною у вчиненні злочину, є ризик переховування її від органу досудового розслідування, у тому числі за межами України, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Установлено, що ОСОБА_3 , обіймаючи посаду Мар`їнського районного суду Донецької області, рішенням Вищої ради правосуддя від 01.04.2025 № 671/0/15-25, для здійснення правосуддя відряджено до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя, та маючи зв`язки у судах України, у правоохоронних органах, експертних установах, може отримувати у позапроцесуальний спосіб доступ до окремих матеріалів кримінального провадження, які під час досудового розслідування направляються до судів при здійсненні судового контролю за додержанням прав і свобод громадян під час досудового розслідування, експертних установ для проведення судових експертиз, тощо.

З огляду на викладене, слід дійти висновку щодо наявності у підозрюваної ОСОБА_3 можливостей для знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що вказує на існування такого ризику.

3. Незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні не встановлені та не допитані усі свідки кримінальних правопорушень. У свою чергу, ОСОБА_3 , з огляду на тривалий час роботи в Мар`їнського районного суду Донецької області, має стійкі зв`язки із працівниками Мар`їнського районного суду Донецької області, які може використати для незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу, примушування чи іншого тиску чи впливу з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні.

Крім того, слід враховувати встановлену кримінальним процесуальним законодавством України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, у вказаному кримінальному провадженні проводиться низка експертних досліджень, на висновки яких сторона обвинувачення може посилатись під час судового розгляду в обґрунтування обвинувачення.

Відповідно до ч. 7 ст. 101 КПК України експерт може бути викликаний для допиту під час судового розгляду для доповнення чи роз`яснення свого висновку, отже існує й ризик незаконного впливу на експертів у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, для здійснення тиску на учасників кримінально провадження, не обов`язково знати їх особисто. Для цього достатньо того, що підозрюваному після ознайомлення з матеріалами справи, стануть відомі анкетні дані свідків, спеціалістів, які можуть залучатися для надання консультацій та пояснень, експертів. Тому з метою уникнення покарання ОСОБА_3 може вчиняти дії, покликані на примушування їх до зміни показань чи до відмови від їх надання.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У випадку засудження ОСОБА_3 за вчинення тяжкого кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, до неї може бути застосовано покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна. У зв`язку з цим, до вирішення питання про виявлення майна з метою накладення на нього арешту та подальшої конфіскації є ризик того, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, вчинятиме активні дії щодо приховування такого майна, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню, зокрема щодо досягнення його мети та завдань, а також невідворотності покарання. Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлені на закінчення досудового розслідування.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання за нього, характер вчинених злочинних дій, у яких підозрюється ОСОБА_3 , ризики які зазначені у клопотанні, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, дані які характеризують особу, а також, те що строк досудового розслідування продовжено до 12.10.2025, слідчий суддя приходить до висновку, за доцільне продовжити до підозрюваної, передбачений ст. 181 КПК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, тобто одночасно буде забезпечено виконання цілей кримінального провадження та дотримано права особи підозрюваної, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 199, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, до 12.10.2025 включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування з співробітниками Мар`їнського районного суду Донецької області;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_3 до виконання органу Національної поліції за її місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1