Провадження №1-кс/522/3742/25
УХВАЛА

09 червня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001704 від 04.12.2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001704 від 04.12.2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, обґрунтоване наступним.

СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001704 від 04.12.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст.358, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, завідомо знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 05.02.2024 № 49/2024, продовжено з 14.02.2024 строком на 90 діб та згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.05.2024 № 271/2024, продовжено з 14.05.2024 строком на 90 діб, а також достовірно знаючи про те, що до КК України внесено зміни згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, виник злочинний умисел, спрямований на підроблення та використання офіційних документів у державних установах для подальшого незаконного отримання офіційних правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна, яким він вирішив заволодіти шляхом обману та його подальшої легалізації шляхом вчинення правочину.

Так, отримавши за невстановлених обставин інформацію щодо наявності в будинку житлового фонду місцевих рад неприватизованої квартири загальною площею 70,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до ст.ст. 4, 5 Житлового кодексу України, ст.ст. 1, 2, 7, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ст. 35 Закону України «Про власність», Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)», Додатку № 2 до рішення Одеської обласної ради від 25.11.1991 № 266 «Про розмежування державного майна України між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області» належить на праві власності територіальній громаді міста Одеса, та єдиний наймач якої - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , вступив у попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка була обізнана щодо злочинних намірів та з корисливих мотивів надав свою добровільну згоду на участь у протиправній діяльності щодо підроблення офіційного документа, який посвідчує право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, з метою його подальшого відчуження третім особам.

Далі ОСОБА_5 , дізнавшись процедуру отримання не приватизованого житла у власність, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,маючи на меті подальше заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні (персональні) дані, а саме прізвище, ім`я, по батькові, з метою виготовлення підробленого офіційного документу, який видається і посвідчується установою та який надає права Договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, укладений 12.03.2024 між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради в особі ОСОБА_10 (Наймодавець) з однієї сторони та ОСОБА_5 (Наймач) з другої сторони, внісши в нього неправдиві відомості щодо надання йому у безстрокове користування двох кімнатну самостійну квартиру АДРЕСА_3 , житловою площею 41,9 кв.м. та загальною площею 70,0 кв.м., Відомості про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку № В7-49895-ф/л від 16.03.2024, складеного та підписаного від імені адміністратора Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради ОСОБА_11 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , внісши в нього неправдиві відомості щодо зареєстрованих осіб у житловому приміщенні двох кімнатної самостійної квартири АДРЕСА_3 , житловою площею 41,9 кв.м. та загальною площею 70,0 кв.м., Довідку № О1 49899-ф/о від 16.03.2024 про реєстрацію місця проживання або місця перебування особи, складеного та підписаного від імені адміністратора Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради ОСОБА_12 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , внісши в нього неправдиві відомості щодо місця реєстрації та проживання останнього у житловому приміщенні двох кімнатної самостійної квартири АДРЕСА_3 , житловою площею 41,9 кв.м. та загальною площею 70,0 кв.м., Заяви про передачу в приватну власність неприватизованої квартири, що не відповідає дійсності, з метою подальшого використання для протиправного розпорядження об`єктом нерухомості, чим надав засоби та усунув перешкоди, тобто сприяв вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується установою.

Крім того, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 17.04.2024 року у гр. ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності територіальній громаді міста Одеса, маючи на меті використання завідомо підроблених документів, особисто прибув до КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 66, маючи при собі оригінали раніше підроблених офіційних документів - «Відомості про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку № В7-49895-ф/л від 16.03.2024», відповідно до якого ОСОБА_5 зареєстрований у двох кімнатній самостійній квартирі АДРЕСА_3 , Довідку № О1 49899-ф/о від 16.03.2024 про реєстрацію місця проживання або місця перебування особи», ксерокопію раніше підробленого ним Договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, укладений 12.03.2024 року між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради в особі ОСОБА_10 (Наймодавець) з однієї сторони та ОСОБА_5 (Наймач), відповідно до якого останній отримав у безстрокове користування двох кімнату самостійну квартиру АДРЕСА_3 , яку він посвідчив особистим підписом та власноручним записом «Згідно з оригіналом», та Заяви про оформлення передачі в приватну власність квартири за вищевказаною адресою, яку в подальшому зареєстровано реєстратором КП «Міське агентство з приватизації житла» в журналі реєстрації №5 заяв та прийнятих документів за вхідним №133 від 17.04.2024 року із власним підписом про ознайомлення ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, надав завідомо підроблені документи, тобто використав завідомо підроблені документ.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 15.04.2024 року, у ОСОБА_5 та невстановлених осіб виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння об`єктом нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить Територіальній громаді міста Одеса. З цією метою в період березня-квітня 2024 року ОСОБА_5 разом з невстановленими особами, діючи умисно, виготовлено ряд офіційних документів, які є обов`язковими для надання до державних установ та подальшого оформлення права власності за собою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підроблених офіційних документів та заволодіння шляхом обману майном, яке на праві власності належить Територіальній громаді міста Одеса, ОСОБА_5 17.04.2024 прибув до КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 66, маючи при собі раніше підроблені ним документи, а саме: Заява про передачу в приватну власність неприватизованої квартири АДРЕСА_3 від 15.04.2024; Договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, укладений 12.03.2024 між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради в особі ОСОБА_10 (Наймодавець) з однієї сторони та ОСОБА_5 (Наймач) з другої сторони; Відомості про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку № В7-49895-ф/л від 16.03.2024 та Довідку № О1 49899-ф/о від 16.03.2024, які надав до зазначеної комунальної установи з метою незаконного отримання вищевказаного об`єкту нерухомого майна в приватну власність.

10.06.2024 року Органом приватизації Одеської міської ради на підставі наданих ОСОБА_5 підроблених документів винесено Розпорядження за №251588, відповідно до якого ОСОБА_5 передано у приватну власність квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 70 кв.м. Того ж дня Департаментом міського господарства Одеської міської ради, відповідно до Розпорядження органу приватизації Одеської міської ради №251588 ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 70 кв.м.

Так, з метою доведення злочинного наміру до кінця, 09.07.2024 року в робочий час ОСОБА_5 звернувся до державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_13 із заявою з реєстраційним номером 61903943, яка 12.07.2024 внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, а саме на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 10.06.2024, видавник: Департамент міського господарства Одеської міської ради; технічний паспорт, серія та номер: ТІ01:9005-5661-2986-5878, виданий 11.07.2024, видавник ЄДЕССБ та зареєструвала право власності на майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 100, загальною площею 70 кв.м., житловою площею 41.9 кв.м. за ОСОБА_5 , реєстраційний номер картки платника податків: НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з використанням завідомо підроблених офіційних документів, шляхом обману, заволодів майном, яке на праві власності належить Територіальній громаді міста Одеса, чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму 3382610,00 грн, що є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з доходами, одержаними злочинним шляхом, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких доходів, чи володіння ними, прав на такі доходи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням доходів, одержаних злочинним шляхом.

Так ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою легалізації незаконно набутої у приватну власність квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , 16.08.2024 року, в робочий час, перебуваючи у приміщенні офісу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу м. Одеси ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_4 , уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , який зареєстрований в реєстрі за № 100 за громадянкою ОСОБА_15 , відчуживши квартиру АДРЕСА_3 за 2564084,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 розпорядився квартирою АДРЕСА_3 шляхом вчинення правочину - відчужив її на користь гр. ОСОБА_15 , достовірно знаючи, що таке майно одержане злочинним шляхом. Здійснюючі вказані дії, ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, тобто розпорядження майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом.

09.06.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків у даному кримінальному провадження з метою зміни їх показань у суді; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту заперечували, посилаючись на те, що ризики не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

09.06.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме:

- висновком експерта від 02.04.2025 року за №75-25;

- висновком експерта №24-6783 від 26.02.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_23 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 .

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України. При цьому, за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.

Отже, вивченням характеристики ОСОБА_5 встановлено, що підозрюваний є громадянином України, не одружений, офіційно не працевлаштований, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , доказів знаходження на його утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних батьків суду не надано.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється серед іншого у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що підтверджує наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , у разі перебування на свободі, буде мати можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може впливати на процес дослідження цифрових доказів (зміна, шифрування або видалення електронних файлів, листування, записів у хмарних сервісах).

Крім цього, на думку слідчого судді, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме змогу незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які на даний час не допитані у суді на стадії судового розгляду.

Також, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 на даний час офіційно не працевлаштований, не має засобів для існування, вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із шахрайським заволодінням чужим майном, які на думку сторони обвинувачення, є єдиним джерелом доходу підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти аналогічні правопорушення.

Існування на теперішній час ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором під час судового засідання, на думку слідчого судді, не доведено, належних доказів тому не надано.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не запобігатиме наведеним ризикам.

ОСОБА_5 підозрюється серед іншого також у вчиненні особливо тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, згідно з ч. 2 ст. 183 дозволяє обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, 09.06.2025 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 09.08.2025 року.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Визначаючи розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, суд керується положеннями статті ч. 4 ст. 182 КПК України, відповідно до вимог якої у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Мантурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 року встановлено, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі». Таким чином, гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), покликані забезпечити не компенсацію втрат, а явку обвинуваченого на судове засідання.

Зважаючи на те, що кримінальним правопорушенням у вказаній справі потерпілому було завдано матеріальний збиток у особливо великому розмірі на загальну суму 3382610,00 гривень, суд вважає необхідним визначити ОСОБА_5 розмір застави, який має становити 1117 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який встановлено на 01 січня 2025 року, тобто у сумі 3382276,00 (три мільйони триста вісімдесят дві тисячі двісті сімдесят шість гривень 00 коп.) гривень.

Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд з ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001704 від 04.12.2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, задовольнити.

Застосувати відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.08.2025 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 09.06.2025 року.

Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 1117 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 3382276,00 (три мільйони триста вісімдесят дві тисячі двісті сімдесят шість гривень 00 коп.) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 ; провадження по справі 1-кс/522/3742/25.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

5) утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 .

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 07.08.2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11.06.2025 року о 12 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1