печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року

м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002406 від 25.11.2024,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), а саме на:

- автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування цим майном;

- тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), вилучене 01.05.2025 у ході обшуку автомобіля марки VOLKSWAGEN TOUAREG з реєстраційним номером НОМЕР_3 , що проводився за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 1Б на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2025 у справі № 757/16157/25-к, а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TOUAREG з реєстраційним номером НОМЕР_1 серії НОМЕР_4 видане на ім?я ОСОБА_4 з позбавленням права користування цим майном.

В обґрунтування клопотання вказано, що у період з 01.01.2022 по 31.08.2024 посадові особи ТОВ «Жильйова Груп» під приводом стягнення грошових коштів, як безнадійної заборгованості, а також під іншими злочинно видуманими приводами, незаконно перерахували (списали) з банківського рахунку ТОВ «Жильйова Груп» грошові кошти на банківські рахунки різних фізичних осіб-підприємців та підприємств.

Для виконання злочинної схеми указаного злочину учасники групи укладали фіктивні договори з фізичними особами-підприємцями та підприємствами, після чого на їх підставі здійснювали списання грошових коштів з банківського рахунку ТОВ «Жильйова Груп».

Таким чином, вказані особи здійснили розтрату та привласнення грошових коштів ТОВ «Жильйова Груп», які перебували у їх віданні, спричинивши цим самим матеріальної шкоди в сумі 2 985 000 гривень.

Потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , яка являється єдиним засновником ТОВ «ЖИЛЬЙОВА ГРУП», , розмір внеску до статутного фонду: 250 000 грн, частка - 100%, КВЕД - 46.42 оптова торгівля одягом і взуттям (основний), платник єдиного податку 3 групи, платник ПДВ. Також, ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до підпункту 16 пункту 10.9 розділу 10 Статуту ТОВ «Жильйова Груп», затвердженого Загальними зборами учасників вказаного товариства, прийняття рішення про надання згоди на вчинення правочину якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину перевищує 50% вартості чистих активів Товариства станом на кінець попереднього кварталу, відноситься до виключної компетенції Загальних зборів учасників ТОВ «Жильйова Груп».

Всупереч вимог статуту вказаного товариства посадові особи ТОВ

«Жильйова Груп» у період з 01.01.2022 по 31.08.2024, не проводячи загальні збори, безпідставно перераховували грошові кошти із банківського рахунку ТОВ «Жильйова Груп» на рахунки ФОП ОСОБА_6 , ПП «Алюр», ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 ,ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 .

08.01.2024 за клопотанням представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_12 до матеріалів кримінального провадження долучено банківські виписки руху коштів по рахунку ТОВ «ЖИЛЬЙОВА ГРУП`відкритому в АТ «Райффайзен банк» № НОМЕР_5 за 2021-2024 роки.

За результатом огляду вказаної інформації та інших матеріалів, які надійшли із Департаменту карного розшуку Національної поліції Українивстановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення перевіряються та можуть бути причетні ряд посадових осіб ТОВ «ЖИЛЬЙОВА ГРУП», в тому числі колишній директор ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.05.2025 у період з 07:09 год. по 08:36 год. слідчим слідчої групи

Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_13 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_14 від 08.04.2025 у справі № 757/16157/25-к проведено обшук автомобіля марки VOLKSWAGEN TOUAREG з реєстраційним номером НОМЕР_6 , який знаходився за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 1Б.

Власником даного транспортного засобу є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), що підтверджується реєстраційною інформаційною карткою транспортного засобу: № NZA: НОМЕР_7 , отриманою з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

У ході вказаного обшуку вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TOUAREG з реєстраційним номером НОМЕР_8 серія НОМЕР_4 видане на ім?я ОСОБА_4 .

01.05.2025 до Головного слідчого управління Національної поліції України надійшла позовна заява (цивільний позов) від 28.04.2025 представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_12 , пред?явлений до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про відшкодування з останніх матеріальної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Таким чином, метою арешту майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) на підставі п. 4 ч. 2 ст. 170 та ч. 6 ст. 170 КПК України, оскільки представник потерпілої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_12 звернувся із позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення в порядку ст. 128 КПК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримував у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_15 , в судове засідання не прибув. Подав заяву, згідно з якою просив розглядати справу без його участі та відмовити у задоволенні клопотання з підстав, викладених у поданих письмових запереченнях. Вказував на положення п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України КПК України, якими визначено імперативну норму щодо суб`єктів (підозрюваний, обвинувачений, засуджений або фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільні відповідальність за шкоду, завдану діями/бездіяльністю підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи), на майно яких може бути накладено арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову). ОСОБА_4 є свідком у кримінальному провадженні, в якому жодній особі не повідомлено про підозру, а отже, остання, як свідок, не є особою (суб`єктом), на майно якої може бути накладено арешт.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням положень п. 15 ч. 1 ст. 7, 26 КПК України слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді та вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України зокрема визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Водночас ч. 6 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України щодо цивільного позову у кримінальному провадженні визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Відповідно до клопотання сторони кримінального провадження про арешт майна Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002406, що розпочато 25.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні

здійснюється групою прокурорів Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2025 слідчим, які входять до слідчої групи та прокурорам, яких включено до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні надано дозвіл на проведення обшуку належного на праві власності ОСОБА_4 автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з метою відшукання та вилучення оригіналів документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Жильйова Груп» (), ФОП « ОСОБА_5 » (код НОМЕР_9 ), у тому числі пов`язаних з придбанням, зберігання і реалізацією майна (швейних виробів) з 01.01.2022 по 31.08.2024.

Відповідно до протоколу обшуку, проведеного 01.05.2025 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді вилучено:

- дві копії довідок від 15.08.2023, виданих ТОВ «Жильйова Груп» на ім`я ОСОБА_4 у тому, що вона працює у ТОВ «Жильйова Груп»;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 10.12.2024 про реєстрацію автомобіля «VOLKSWAGEN» «TOUAREG» реєстраційний номер НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, якою регламентовано виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, зокрема визначено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тобто, в силу вимог ст. 236 КПК України, вилучене 01.05.2025 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 10.12.2024 є тимчасово вилученим майном.

У кримінальному провадженні № 0002406 від 25.11.2024 до Головного слідчого управління Національної поліції України 01.05.2025 надійшла позовна заява (цивільний позов) від 28.04.2025 представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_12 , пред`явлений до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про відшкодування з останніх матеріальної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Зважаючи на вказану обставину, а саме подання позову у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на:

- належний на праві власності ОСОБА_4 автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з реєстраційним номером НОМЕР_3 з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування цим майном;

- тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_4 , вилучене 01.05.2025 у ході обшуку, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з реєстраційним номером НОМЕР_1 серії НОМЕР_4 видане на ім?я ОСОБА_4 з позбавленням права користування цим майном (свідоцтвом).

Із замісту клопотання прокурора про арешт майна та долучених в його обґрунтування копій документів, встановлено, що ані ОСОБА_4 , ані будь-якій іншій особі у кримінальному провадженні № 0002406 від 25.11.2024 не повідомлялося про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Водночас, представником власника майна ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_15 , у додаток до заперечень на клопотання про арешт майна долучено копію протоколу допиту ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002406 від 25.11.2024, як свідка, від 08.05.2025.

Клопотання про арешт майна датовано 01.05.2025.

Відправлено стороною кримінального провадження до суду засобами поштового зв`язку 02.05.2025 та одержано судом 07.05.2025.

Мотиви слідчого судді

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно приписів п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Тобто, арешт майна з підстав визначених п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України допускається лише щодо майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Таким чином, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, обов`язковою умовою для накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) є наявність у кримінальному провадженні підозрюваної особи до якої пред`явлено цивільний позов.

Відповідно до ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним у кримінальному провадженні є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Також, ч. 6 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ст. 173 КПК України, визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) .

Дослідивши клопотання прокурора та долучені до нього копії документів слідчим суддею встановлено, що ці документи не містять ніяких відомостей про те, що у кримінальному провадженні № 0002406 від 25.11.2024 будь-якій особі повідомлено про підозру.

Натомість представником власника майна ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_15 , в обґрунтування заперечень на клопотання про арешт майна долучено копію протоколу допиту ОСОБА_4 , як свідка від 08.05.2025, який проведено у кримінальному провадженні № 0002406 від 25.11.2024.

Тобто, процесуальний статус ОСОБА_4 у кримінальному провадженні є свідок, що, зважаючи на приписи п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України, враховуючи відсутність у кримінальному провадженні підозрюваної особи, виключає можливість накладення арешту на її майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», якою регламентовано захист власності, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, дослідивши матеріали клопотання прокурора про арешт майна слідчий суддя дійшов висновку, що його подано всупереч вимогам п. 1 ч. 3 ст. 132, п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України, а саме за відсутності у кримінальному провадженні особи, якій повідомлено про підозру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 107, 131-132,170-173,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1