Справа № 639/1238/23
Провадження № 1-кп/639/88/25
У Х В А Л А

іменем України

13 травня 2025 року м. Харків

Судова колегія Новобаварського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 23.01.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Новобаварського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000066 від 23.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 звернулася з клопотанням про призначення у кримінальному провадженні повторної комісійної судово-медичної та судово-трасологічної експертизи з формулюванням питань щодо можливості утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_10 шляхом вільного падіння на її тіло вилученого в ході досудового розслідування кухонного ножа-сокири, а також щодо можливості та конкретизації тілесних ушкоджень, які можуть бути нанесені вказаним предметом із застосуванням до нього різної сили обвинуваченим ОСОБА_9 . При цьому захисник зазначає, що, на думку сторони захисту, фактично отримані потерпілою тілесні ушкодження є занадто легкими, аніж ті, що могли бути заподіяні зазначеним знаряддям із застосуванням будь-якої сили, а тому ставиться під сумнів можливість їх заподіяння таким ножем-сокирою.

У клопотанні зазначено, що на відеозаписі з боді-камер працівників патрульної поліції, а також на відеозаписах допиту потерпілої під час досудового розслідування та судового розгляду неповнолітня потерпіла надавала різні пояснення, що дає підстави для сумніву у можливості заподіяння наявних у потерпілої тілесних ушкоджень ножем-сокирою.

Також захисник просила призначити у кримінальному провадженні судову психологічну експертизу потерпілої ОСОБА_7 із застосуванням поліграфу для встановлення правдивості її показань, наданих в ході досудового розслідування та судового розгляду.

Разом із тим, у разі відмови у призначенні експертизи захисник просила виключити зазначений ніж-сокиру з числа доказів у кримінальному провадженні, також просила виключити з числа речових доказів мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_9 , оскільки він не має жодного відношення до обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання свого захисника. Прокурор, потерпіла ОСОБА_7 та законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотань, вважаючи їх такими, що спрямовані на затягування судового розгляду, неможливість використання поліграфу як джерела доказів у кримінальному провадженні, а також наявність у розпорядженні суду достатніх для розгляду кримінального провадження доказів. Щодо виключення предметів з числа речових доказів, прокурор звернула увагу на можливість вирішення їх долі в порядку ст. 100 КПК України при ухваленні остаточного судового рішення у справі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи клопотань та дослідивши матеріали судової справи, колегія судів приходить до наступного.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.242 КПК України експертизи можуть проводитись за зверненням будь-якої сторони кримінального провадження, а також за дорученням слідчого, суду, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення завдань кримінального судочинства та коли для такого з`ясування необхідні спеціальні знання.

Пунктом 6.8 розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145, з метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводитися опитування із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа.

Пунктом 6.8.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій. Згідно з вимогами п. 6.8.2 Інструкції такі опитування можуть проводитись тільки за наявності письмової згоди особи, яка проходитиме опитування.

За визначенням поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Поліграф - це багатоканальний осцилограф, який проводить одночасний запис показників кров`яного тиску, дихання, рухових реакцій, робить електрокардіограму тощо. Водночас, на основні чотири показники, які вимірюються поліграфом (артеріальний тиск, пульс, потовиділення, частота дихання) впливає велика кількість емоцій, в тому числі радість, ненависть, печаль, тривога, депресія. Зв`язок цих параметрів у сукупності із намірами безперечного обману до цього часу наукою не доведено. При цьому слід зазначити, що поліграф не читає думки, а лише реєструє фізіологічну активність та зміну її параметрів. Він виявляє не брехню, а лише збудження, яке з певною долею вірогідності може свідчити про неправду. По фізіологічним реакціям не можна точно встановити природу процесу, що їх викликав (позитивна чи негативна емоція, біль, якісь асоціації, брехня, переляк).

Таким чином, судова експертиза із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа - це різновид психологічної експертизи, яка проводиться у вигляді дослідження експертом-поліграфологом на основі спеціальних знань з використанням комп`ютерного поліграфа психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлені в ході дослідження стимули з метою перевірки достовірності інформації, що надається досліджуваною особою.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено перевірку показань учасників справи із застосуванням спеціального технічного засобу поліграфу та використання отриманих даних як доказу. До того ж, відповідно до ст.23 КПК України показання суд отримує безпосередньо. Висновки психофізіологічного дослідження не можуть бути взяті до уваги як доказ достовірності показань особи, у зв`язку з тим, що оцінку достовірності показань надає слідчий або суд, а не психологічна експертиза.

Аналіз чинного законодавства дає підстави констатувати, що законодавець дозволяє використовувати поліграф у вузькому професійному колі (Інструкція про порядок використання поліграфів у Національній поліції України, затверджена Наказом МВС України від 13.11.2017 року №920, Порядок проведення психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа у Державному бюро розслідувань, затверджений постановою КМУ від 11.05.2017 року №449, Положення про психологічне забезпечення в Національній гвардії України, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.12.2016 року №1285, тощо).

Крім того, суд звертає увагу на відсутність нормативно-правового акту, що врегульовує питання проведення судової експертизи (психофізіологічне дослідження з використанням поліграфу (детектору брехні) для цілей кримінального провадження, зокрема із визначенням основних принципів використання поліграфа, випадків, в яких це заборонено, кола осіб, які не можуть бути піддані такій перевірці, часових рамок, протягом яких особа може бути піддана до такої перевірки.

Результати перевірок на поліграфі мають в процесі доказування орієнтовне, а не доказове значення, а висновки мають ознаки вірогідності.

Судова колегія приймає до уваги і той факт, що сама потерпіла ОСОБА_7 не надавала своєї згоди на використання щодо неї поліграфа, а навпаки заперечувала проти задоволення клопотання. Крім того, потерпіла тривалий час фактично проживає поза межами України, що також унеможливлювало б проведення такого дослідження.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання захисника у цій частині слід відмовити.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_8 про призначення у справі повторної комплексної судово-медичної та судово-трасологічної експертизи, судова колегія зазначає, що питання, поставлені у клопотанні, стосуються не фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, а ймовірних обставин можливого прикладання обвинуваченим сили до знаряддя злочину для утворення тілесних ушкоджень або взагалі нанесення їх шляхом вільного падіння ножа-сокири. Натомість, наявний у справі висновок судової експертизи № 08-124/2024 від 13.12.2024 фактично містить відповіді на питання щодо зусиль, які достатні для спричинення наявних у потерпілої тілесних ушкоджень. За таких обставин додаткове експертне дослідження з даного приводу, з урахуванням сформованих захистом питань, судова колегія вважає недоцільним, а тому відмовляє у задоволенні клопотання захисника.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Таким чином, вирішення питання про повернення ОСОБА_9 мобільного телефону, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, покладається на суд при ухваленні остаточного судового рішення за результатами розгляду справи. Крім того, оцінка належності та допустимості речового доказу ножа-сокири також належить до компетенції суду при ухваленні рішення у справі, а тому вирішення зазначених питань до видалення суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, яким закінчується судовий розгляд, є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 242, 332, 350, 369 - 372, 376, 392 КПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про призначення у кримінальному провадженні судово-психологічної експертизи потерпілої ОСОБА_11 із застосуванням поліграфу відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про призначення у кримінальному провадженні повторної комплексної судово-медичної та судово-трасологічної експертизи відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про виключення з числа доказів у кримінальному провадженні частини речових доказів вирішити у нарадчій кімнаті при ухваленні рішення за результатами розгляду судової справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3