Справа № 594/999/25
Провадження №1-кп/594/174/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальне провадження №0000081 від 07 травня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Бабинці Борщівського району Тернопільської області, жителя

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого слюсарем

сантехніком Борщівського агротехнічного фахового коледжу, розлученого, на

утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Постановою Борщівського районного суду від 18 вересня 2024 року, яка набрала законної сили 01 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 298 КУпАП судові рішення, якою є постанова судді про накладення адміністративного стягнення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч постанови суду, 07.05.2025 близько 16:40 год. здійснював рух автодорогою по вулиці Ярослава Кондри у м. Борщеві Чортківського району Тернопільської області та керував транспортним засобом - скутером марки Honda модель Dio, який незареєстрований у встановленому законом порядку.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю згідно пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся та дав показання, що постановою Борщівського районного суду від 18 вересня 2024 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 07.05.2025 близько 16:40 год. керував скутером марки Honda по вулиці у м. Борщеві та був зупинений нарядом поліції за порушення Правил дорожнього руху України. Вважав на той час, що для керування скутером йому не потрібно мати посвідчення водія.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення тайого дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченому обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також, що ОСОБА_3 просить не призначати йому покарання у виді штрафу через фінансові труднощі, думку прокурора, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, однак враховуючи особу винного, який характеризується позитивно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 під час іспитового строку на нього слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 370,371,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання - 1(один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням визначивши іспитовий строк 1(один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1