В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження №0000676, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.10.2024 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року пробаційного нагляду;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , будучи засудженим 17.10.2024 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

15.07.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради, 12 приблизно о 09 год. 20 хв., на землі помітив згорток ізоленти чорного кольору, в середині якого знаходився поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору та, враховуючи те, що останній періодично вживає психотропні речовини, припустив, що у вказаному згортку може бути психотропна речовина, обіг якої заборонено.

В подальшому, діючи з раптово виниклим умислом на незаконне зберігання без мети збуту психотропної речовини, ОСОБА_4 здійснив незаконне придбання, піднявши вказаний згорток, в якому міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 0,69 г. у вигляді порошкоподібної речовини світлого кольору, яка знаходилась в прозорому поліетиленовому зіп-пакеті та почав його незаконно зберігати при собі без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_4 помістив психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), до зовнішньої лівої кишені штанів, в які був одягнений, та направився за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, вчинивши тим самим незаконне зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон).

Того ж дня, а саме 15.07.2025 приблизно о 09 годині 45 хвилин, за адресою:

м. Київ, бульвар Верховної Ради, 10, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі прозорий поліетиленовий зіп-пакет із клейкою стрічкою чорного кольору, в середині якого знаходиться психотропна речовина, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон).

В подальшому, 15.07.2025 в період часу з 10 години 31 хвилин до 10 години

38 хвилин, під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , що проводився на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради, 10, під безперервну відеофіксацію на відеокамеру марки «Panasonic», у присутності понятих, було вилучено згорток ілозенти чорного кольору, в середині якого наявний прозорий поліетиленовий зіп-пакет, в середині якого знаходиться психотропна речовина, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 0,69 г., яку він незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Вилучена та надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС.

Маса 4-ММС в речовині становить 0,69 г., яку останній незаконно придбав та зберігав при собі.

4-ММС, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - 4-ММС, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: від 0,15 г.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто вчинення незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, повідомив, що іноді вживає «сіль». Так , у липні 2025 року зранку за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради він випадково помітив згорток ізоленти чорного кольору на двох магнітах, в середині якого знаходився поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Що це 4-ММС (4-метилметкатинон) він не знав, але оскільки вживає психотропні речовини то він розумів, що це психотропна речовина, оскільки він вже знаходив такі закладки, тому лишив цей пакет собі, проте через деякий час він був зупинений співробітниками поліції та він самостійно повідомив про наявність у нього психотропної речовини, яка згодом була вилучена. З приводу вказаних подій щиро розкаюється, протиправність своїх дій та їх наслідки усвідомлює. Просив не позбавляти його свободи, запевнив суд, що він зробив для себе належні висновки.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання щодо долі речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що 17 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд виходить з положень ст. 50 КК України згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами. Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягало у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі час, місце, спосіб учинення, крім того, обвинувачений добровільно розповів про обставини вчиненого, і саме вказана позиція обвинуваченого забезпечила виконання таких завдань кримінального провадження як швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд. Окрім того, обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки.

Обставин, що обтяжують покарання, обвинувальний акт не містить.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує, обставину, яка пом`якшує покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Зважаючи на фактичні конкретні обставини у даному кримінальному провадженні, повне визнання обвинуваченим своєї провини, щире каяття, суд дійшов висновку за можливе призначити обвинуваченому покарання у мінімальних межах санкції статті у виді позбавлення волі.

До такого висновку суд дійшов також, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого, з огляду на конкретні обставини справи.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України, а також ст. 75 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Крім того, судом враховується, що 17 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Кримінальне правопорушення, за яким ОСОБА_4 засуджується цим вироком, вичинено 15 липня 2025 року.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення після постановлення попереднього вироку, суд приходить до висновку про необхідність засудження останнього із застосуванням ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва за правилами ст. 72 КК України, оскільки частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або частково приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає остаточне покарання за сукупністю вироків.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання 1 (один) день позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2024 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) дня позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення за цим кримінальним провадженням - 15 липня 2025 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень, 60 копійок.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

- психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 0,69 г. (квитанція № 024681) - знищити;

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1