Справа №: 398/2683/25
провадження №: 1-кс/398/953/25
УХВАЛА

Іменем України

"02" липня 2025 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000784 від 05.05.2025, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, який має на утриманню малолітню дитину, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18.03.2021 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 24.10.2024 звільнений з ДУ "Харківська виправна колонія (№ 43) на підставі відбуття строку покарання. Відповідно до ст. 89 КК України судимість не погашена,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання (в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України) стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів.

Клопотання мотивовано тим, що 05 травня 2025 року близько 10 години 40 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись біля території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , незаконно проник на територію домоволодіння через паркан, після чого, через територію зазначеного подвір`я, незаконно зайшов на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , де під час дії правового режиму воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення дії воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, в останнього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна ноутбука марки «acer» чорного кольору, який належить ОСОБА_6 . ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи невідкладно, з прямим умислом та з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, сподіваючись у відсутності власниці та інших сторонніх осіб, підійшов до вікна приватного будинку, де за допомогою рук зняв захисну сітку з вікна. В цей час в приміщенні будинку перебувала ОСОБА_7 , яка, почувши шум помітила ОСОБА_4 , який стояв біля вікна та з метою припинити його протиправні дії вийшла на подвір`я будинку. Стоячи біля ОСОБА_4 зробила йому усне зауваження щодо припинення його протиправних дій тримаючи мобільний телефон в руках, з цілю зателефонувати до поліції. В свою чергу ОСОБА_4 ігноруючи зауваження ОСОБА_7 з метою перешкоджання звернення до поліції вдарив останню по руці та вибив мобільний телефон, внаслідок чого ОСОБА_7 впала на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 цілеспрямовано незаконно, шляхом відчинення вхідних дверей, незаконно проник до житлового будинку, де на столі виявив ноутбук марки «Аser» чорного кольору, який взяв до рук та попрямував до виходу. Власниця ОСОБА_7 зайшла до приміщення будинку побачила ОСОБА_4 та хотіла завадити його протиправним діям, схопивши його за капюшон кофти. ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дії помічені, продовжуючи свої злочинні дії направленні на відкрите, повторне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, відштовхнув ОСОБА_7 , внаслідок чого остання впала на підлогу та спричинила тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, після чого скориставшись тією обставиною, що ОСОБА_7 не зможе здійснити опір, ще і за своїм віком, вийшов із приміщення житлового будинку з викраденим майном, та із місця події зник розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 в умовах воєнного стану заподіяв ОСОБА_6 матеріального збитку.

З урахуванням викладеного, встановлено наявність достатніх доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

05.05.2025 на підставі ст. 208 КПК України в період часу 15 год 00 хв по 16 год 40 хв (фактичне затримання 05.05.2025 14 год 20 хв) біля будинку АДРЕСА_4 , на підставі ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України було затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в ході особистого обшуку якого виявлено та вилучено:

- рюкзак зеленого кольору, який упаковано до спец.пакета НПУ № QHY0197232;

- ноутбук марки «Тошиба» сірого кольору, упаковано до спец. пакета НПУ № QHY0197231;

- планшетний пристрій марки «Номі» червоного кольору, упакований до спец. пакета НПУ № RIC2237584;

- мобільний телефон марки «Редмі» чорного кольору в чехлі бордового кольору, упаковано до спец. пакета НПУ № RIC2237585;

- ноутбук марки «acer» чорного кольору з зарядним пристроєм , який упаковано до спец. пакета НПУ №QHY0197301.

В ході проведення досудового розслідування, слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 за погодженням прокурора Олександрійської окружної прокуратори у даному кримінальному провадження за наявності достатніх підстав 06.05.2025 складено та вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченомучастиною 4 статті 186 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця: м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянину України, без визначеного місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 18.03.2021 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

24.10.2024 звільнений з ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) на підставі відбуття строку покарання.

Відповідно до ст. 89 КК України судимість не погашена.

Підозрюваному забезпечено право на захист.

В ході проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 07.05.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.07.2025.

30.06.2025 обвинувальний акт скеровано для розгляду по суті в порядку ст. 291 КПК України до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у даному кримінальному проваджені такими доказами, зокрема:

1.Витягом з ЄРДР за № 0000784 від 05.05.2025;

2.Рапортом чергового від 05.05.2025 по подію, а саме вчинення грабежу;

3.Протоколом прийняття заяви про кримінального правопорушення та іншу подію від 05.05.2025;

4.Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 05.05.2025;

5.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 05.05.2025, який на фото впізнав ОСОБА_4 ;

6.Довідкою травпункту № 2093

7.Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

8.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 05.05.2025, який на фото впізнав ОСОБА_4 ;

9.Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину.

10.Повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 06.05.2025, у вчиненні кримінальнихправопорушень передбачених ч.4 ст.186 КК України;

11.Протоколом допиту підозрюваного від 06.05.2025, під час якого останній не повідомив обставини вчинення ним кримінального правопорушення;

12.Висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Отримані в ході досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність підозрюваного до вчинення зазначеного злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На цьому етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Підставою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 прокурор зазначив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, заявлених в клопотанні, зокрема, обвинувачений не має постійного місця проживання, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, тобто є ризик, що обвинувачений буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на особу обвинуваченого, який був засуджений за злочини проти власності, судимість не погашена. Прокурор зазначив, що просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України до проведення судом підготовчого судового засідання 22.07.2025.

Обвинувачений та його захисник просили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою, де він постійно проживав у м. Олександрії, обвинувачений пояснив, що є військовослужбовцем, проходив службу у військовій частині в АДРЕСА_1 , має постійне місце проживання та реєстрації, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу або свідків у кримінальному провадженні.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

05.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000784 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.05.2025, підозрюваного ОСОБА_4 затримано о 14 год 20 хв 05 травня 2025 року.

06.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

30.06.2025 обвинувальний акт скеровано для розгляду по суті в порядку ст. 291 КПК України до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Підготовче судове засідання призначене ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.06.2025 на 22.07.2025 о 15:00 год.

Згідно з ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду з прав людини, оскільки обставини зафіксовані в протоколах слідчих дій: огляду місця події, допиту потерпілої, свідка, пред`явлення особи для впізнання, в сукупності містять достатньо даних, які дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Від слідчого судді, на початковій стадії досудового розслідування, не вимагається визначати правильність кваліфікації, а також: достатність, належність, допустимість, достовірність доказів. Остаточною оцінкою доказів займається суд під час судового провадження. Для вирішення цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконали слідчий з прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.05.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Суд враховує, що тяжкість покарання не є визначальним елементом при обранні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року.

В обгрунтування ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) зазначено, що ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду у даному випадку є наявним, обґрунтованим та належним, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , фактичні обставини провадження та дані про особу обвинуваченого, в тому числі про його сімейний, майновий стан та стан здоров`я, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи можливість призначення покарання, пов`язаного із позбавленням волі, яке полягає в ізоляції та поміщенні на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними ніж покарання і процедура його виконання покарання. При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про обрання необхідної міри запобіжного заходу, з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Наведене вище є достатньо вагомою підставою вважати про реальну можливість обвинуваченого вчинити спробу уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) полягає в тому, що отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений володітиме інформацією стосовно характеризуючих, у тому числі біографічних даних свідків, потерпілих які надали органу досудового розслідування показання, які доводять його причетність до скоєння кримінального правопорушення.

Вказані відомості можуть надати останньому можливість, як самостійно, так і з використанням кола своїх знайомих, здійснити незаконний фізичний, психологічний тиск на названих осіб, їх підкуп, або шантаж з метою ухилення від можливого покарання чи спотворення об`єктивної картини скоєння інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, з урахуванням вимог КПК України щодо безпосереднього допиту учасників процесу, показання надані свідками на стадії досудового розслідування, судом не беруться до уваги. У зв`язку з чим, зміна показань, або надання неправдивих показань, вказаними учасниками, може привести до унеможливлення належного обґрунтування обвинувачення ОСОБА_4 .

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обгрунтований тим, що ОСОБА_4 є особою, раніше судимою за вчинення злочинів проти власності з аналогічним складом, маючи не зняту та не погашену судимість в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів, продовжує свою злочинну діяльність, що дає підстави вважати про схильність цієї особи до вчинення таких злочинів за будь-яких обставин.

Оскільки ОСОБА_4 , будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, кваліфікованого як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років - це унеможливлює застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтями 179, 181 КПК України, а саме особистого зобов`язання та домашнього арешту.

З урахуванням викладеного, метою застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) та вчиняти нові кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу особу та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Взявши до уваги дані, що характеризують особу обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, місця постійного проживання, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, слідчий суддя вважає, що відносно обвинуваченого не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У цьому конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України), які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

У разі обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Зазначені обставини виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого для запобігання наведеним вище ризикам, на які вказав у клопотанні та в судовому засіданні прокурор.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному проваджені, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено із застосуванням насильства (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

З урахуванням наданих в судовому засіданні уточнень прокурора щодо строку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 до проведення судом підготовчого судового засідання, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000784 від 05.05.2025, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 21 (двадцять один) день, тобто з 02 липня 2025 року до 22 липня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1