ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/240/25 Справа № 705/4301/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жашків Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України, -

в с т а н о в и в:

Начальник відділення СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим керівником Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

Просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб, без можливості внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 травня 2025 року клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави на строк 60 днів, з 30 квітня 2025 року і до 28 червня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_9 обчислювати з моменту затримання з 30 квітня 2025 і до 28 червня 2025 року включно.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, які інкримінується ОСОБА_9 та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, суспільну небезпечність та характер вчинених кримінальних правопорушень, за якими підозрюється ОСОБА_9 , слідчий суддя вважав, що досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України, наразі можливе виключно шляхом взяття підозрюваного під варту.

Водночас доводи сторони захисту про можливість застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання або визначення йому розміру застави слідчий суддя відхилив, дійшовши висновку, що такі запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним у клопотанні ризикам та дисциплінувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, за досліджених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а більш м`який запобіжний захід не може бути обраний.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.05.2025 та постановити ухвалу, якою обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб змінити на цілодобовий домашній арешт, а в разі залишення запобіжного заходу тримання під вартою обрати як альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є не обґрунтованим та не доведено належним чином наявність ризиків.

Слідчий суддя під час обрання найсуворішого запобіжного заходу залишив поза увагою данні про особу підозрюваного, а саме: підозрюваний має цілий ряд хронічних захворювань, зокрема, переніс інфаркт міокарда, кардіосклероз, гіперзивне серце, гіпертонію 2 типу, цукровий діабет 2 типу; має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем свого проживання, раніше не судимий.

Також захисник вказує, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не в повній мірі перевірено наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу, не встановлено обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, не встановлено конкретні обставини кримінального провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

За змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 02.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що з метою вчинення особливо тяжких злочинів (незаконного придбання, зберігання та перевезення з метою збуту та незаконного збуту наркотичних засобів, а також сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол) у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня місяця 2024 року, точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, до ОСОБА_9 , за погодженням із ОСОБА_11 , звернувся ОСОБА_12 із пропозицією увійти до складу очолюваної ним та його співмешканкою злочинної організації, на що ОСОБА_9 надав свою згоду, тим самим став її учасником.

Таким чином, ОСОБА_9 , надавши свою згоду на пропозицію ОСОБА_12 , погодившись на умови останнього, став учасником очолюваної ОСОБА_11 злочинної організації.

Так, найвищу ланку у злочинній організації, взявши на себе функцію загального керівництва злочинною організацією, ОСОБА_11 відвела собі та особисто підібрала, та залучила до участі у ньому в якості співорганізатора довірену особу зі свого найближчого оточення ОСОБА_12 , яким повинні були підпорядковуватися інші учасники злочинної організації, які безумовно, чітко і своєчасно повинні були виконувати всі вказівки, настанови та вимоги. При цьому, саме ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 мали визначати напрямки злочинної діяльності, ролі співучасників, ієрархічне положення кожного з них, розробляти плани вчинення злочинів і доводити до безпосередніх виконавців їх вчинення, координувати їх злочинну діяльність згідно з ієрархічною побудовою організації, приймати рішення про включення до складу злочинної організації нових членів, здійснювати контроль за їх діяльністю через підпорядкованих безпосередньо їм членів, за необхідності особисто приймати участь у вчиненні злочинів, розподіляти отримані злочинним шляхом кошти.

Другу ланку у злочинній організації ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відвели своїм найбільш довіреним особам ОСОБА_13 , якого визначили адміністратором телеграм-чату зі збуту наркотичних засобів «Надежда Васильевна», з метою ведення злочинної діяльності пов`язаної з вчиненням систематичного незаконного збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено на території м. Черкаси, батькам ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , які на спільних зборах із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обговорювали та надавали рекомендації щодо вчинення злочинів пов`язаних з незаконним збутом наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол, та здійснювали постачання наркотичного засобу метадон.

Третя ланка у злочинній організації складалась із інших учасників злочинної організації, між якими було розподілено їх функції та ролі, а саме: постачальників сильнодіючого лікарського засобу димедрол, якими є ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Осіб, які здійснювали фасування, перевезення, розкладання суміші з наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, з метою подальшого збуду, а саме: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а також осіб, які здійснювали фасування, зберігання з метою збуту суміші з наркотичного засобу, та сильнодіючого лікарського засобу - ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Осіб, які здійснювали розкладання заздалегідь пофасованого для збуту наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол ОСОБА_25 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб. Пособників: ОСОБА_26 , який за грошову винагороду здійснював діяльність по контролю виведення грошових коштів, отриманих від збуту наркотичних засобів, з банківських рахунків, зняття грошових коштів з банківських карток, які попередньо за грошову винагороду були отримані в користування від третіх осіб та ОСОБА_27 , який раніше працював в правоохоронних органах та будучи обізнаним про форми і методи документування злочинів, пов`язаних зі збутом наркотиків, здійснював консультування щодо конспірації її діяльності з метою уникнення притягнення до відповідальності та запобігання викриття правоохоронними органами діяльності учасників організації за встановлену щомісячну грошову винагороду.

Завданнями і метою існування злочинної організації було налагодження збуту наркотичних засобів на території м. Одеса та м. Черкаси, задля незаконного збагачення учасників групи, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

ОСОБА_9 , як учасник злочинної організації, виконував такі функції:

- будучи довіреною особою ОСОБА_12 , приймав участь, шляхом надання порад, у підготовці до здійснення збуту заздалегідь пофасованої суміші з наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол.

- спільно з ОСОБА_16 систематично постачав наркотичний засіб ОСОБА_11 для подальшого фасування та збуту іншими учасниками злочинної організації;

- здійснювала фасування наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів для подальшого їх збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- передавав заздалегідь пофасовану суміш з наркотичного засобу метадон та сильнодіючого лікарського засобу димедрол ОСОБА_13 для подальшого збуту на території м. Черкаси;

- отримував кошти здобуті від незаконного збуту наркотичного засобу метадон.

Так, задокументована діяльність організованої групи полягала в систематичному придбанні та/або виготовленні наркотичного та сильнодіючого лікарського засобів, їх перевезенні до міста Жашків, де вказані речовини розважувались на «дози», змішувались між собою, фасувались та пакувались у так звані «майстер-клади», тобто велику кількість окремих згортків, поміщених в об`ємне фасування.

Відповідно до розробленого ОСОБА_11 плану вчинення злочинів, з яким були обізнані основні учасники, ОСОБА_16 та ОСОБА_9 здійснювали фасування в полімерні згортки наркотичний засіб метадон змішуючи його при цьому із сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол), за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , які після цього незаконно приховано зберігали у вказаному будинку та передавали заздалегідь пофасовану суміш ОСОБА_13 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 04.12.2024 постачання ОСОБА_11 наркотичного та сильнодіючого лікарського засобів здійснювали ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та не пізніше 04.12.2024 здійснювали ОСОБА_16 і ОСОБА_9 , які в свою чергу, здійснювали їх незаконне придбання у невстановлених осіб і в подальшому передавали його ОСОБА_11 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та 09.11.2024 ОСОБА_11 перебуваючи за місцем свого проживання домовилась з ОСОБА_18 щодо постачання сильнодіючого лікарського засобу димедрол, який в подальшому спільно з ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 змішали з наркотичним засобом метадон, розфасували його у невстановлену кількість полімерних згортків, але не менше як 3 (три) штуки так звані «закладки».

В подальшому ОСОБА_11 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, незаконно перевезла, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб заздалегідь пофасований наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, з метою подальшого збуту невідомим особам в м. Одеса.

30.04.2025 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

30.04.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч. 2 ст. 255 КК України, тобто в участі у злочинній організації;

- ч. 3 ст. 307 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому організованою групою в складі злочинної організації;

- ч. 4 ст. 321 КК України, тобто в незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу;

- ч. 2 ст. 306 КК України, тобто в використанні коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів, сильнодіючих лікарських засобів з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, сильнодіючих лікарських засобів вчиненому за попередньою змовою групою осіб в складі злочинної організації.

За наслідками розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначив, що обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтовується зібраними доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 278 КПК України та на даному етапі сумнівів щодо його законності або порушення порядку вручення не викликає.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що існують ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює, що він вчинив умисні особливо тяжкі злочини, а також, що є учасником злочинної організації, за що був затриманий;ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки інкримінований підозрюваному злочин вчинений у складі злочинної організації, у зв`язку з чим він може координувати свої дії з іншими співучасниками, впливаючи на зміст, характер, обсяг їх показань та процесуальну поведінку;ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; також вчинення інших кримінальних правопорушень, зважаючи, що його злочинна діяльність носить тривалий, систематичний та цілеспрямований характер, відтак, підозрюваний може продовжити вчинення такого кримінального правопорушення й надалі у разі не перебування під вартою.

З такими висновками слідчого судді повністю погоджується й апеляційний суд з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, на характер та досить високий ступінь суспільної небезпечності самого злочину.

На наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_9 , знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, може безпосередньо чи опосередковано чинити тиск на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою ухилення від притягнення до відповідальності, зокрема й на тих осіб, які наразі є невстановленими органом досудового розслідування.

Доводи захисника підозрюваного в апеляційній скарзі про зміну запобіжного заходу чи визначення розміру застави, перевірилися колегією суддів, проте не знайшли свого підтвердження.

Доводи захисту наведені в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, має цілий ряд хронічних захворювань, раніше не судимий, на переконання колегії суддів, не є стримуючим фактором, який зможе запобігти переховуванню підозрюваного ОСОБА_28 від органу досудового розслідування.

На переконання апеляційного суду запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у даному кримінальному провадженні, можливо шляхом застосування до ОСОБА_9 обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Так, ОСОБА_9 підозрюється у кримінальних правопорушеннях, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки вчинені з посяганням на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Зі змісту оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_9 може бути причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

На підставі вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування. А враховуючи положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку та вмотивовано не визначив підозрюваному розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Наразі досудове розслідування триває, в процесі якого може бути надана оцінка доказам сторони захисту.

Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який та підстав для визначення розміру застави, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 травня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4