Справа №463/4114/25
Провадження №1-кс/463/4234/25
У Х В А Л А

07 травня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову дізнавача ВД Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 29.03.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №0000136 від 15.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України,-

в с т а н о в и в :

скаржники звернулися до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача ВД Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 29.03.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №0000136 від 15.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України. Просить таку скасувати та зобов`язати дізнавача повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання потерпілими у кримінальному провадженні №0000136 від 15.02.2024.

Скаргу мотивують тим, що 29.03.2025 року дізнавачем вчерговий раз винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №0000136 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України. Вважає постанову дізнавача незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ч.2 ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові дізнавача не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 особами, яким не завдано шкоди. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови, дізнавачем не враховано вимоги ухвал слідчих суддів Личаківського районного суду м.Львова, якими були скасовані попередні постанови дізнавача про відмову у визнанні потерпілими. А тому, просять скасувати постанову дізнавача ВД Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 29.03.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №0000136 від 15.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України та зобов`язати дізнавача повторно розглянути клопотання про визнання потерпілими у кримінальному провадженні.

Скаржники до судового засіданні подали заяви про розгляд скарги у їх відсутності, вимоги скарги підтримують та просять задовольнити.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, а тому слідчий суддя, враховуючи клопотання скаржників, вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржників на підставі наявних матеріалів.

Представник суб`єкта оскарження - Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, письмових заперечень на скаргу на адресу суду не скерував. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що таку слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КК України).

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до дізнавача з клопотанням про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні за№0000136 від 15.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

За результатами розгляду клопотання дізнавачем неодноразово були винесені постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №0000136 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, які в подальшому були скасовані ухвалами слідчих суддів Личаківського районного суду м.Львова. Зазначені процесуальні документи були оглянуті слідчим суддею під час судового розгляду. Підставами для скасування зазначених постанов, слідчими суддями зазначено, що дізнавачем не надано оцінки доводам заявників щодо заподіяння їм фізичної, майнової чи моральної шкоди.

В подальшому, 29.03.2025 року дізнавачем відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №0000136 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що така є аналогічна за своїм змістом попереднім винесеним постановам.

Отже враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанову дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 29.03.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №0000136 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України слід скасувати та зобов`язати дізнавача повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

постановив:

Скаргу - задовольнити.

Постанову дізнавача ВД Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 29.03.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №0000136 від 15.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України- скасувати.

Зобов`язати дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 або іншого дізнавача в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання потерпілими у кримінальному провадженні №0000136 від 15.02.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1