Справа № 152/322/25
УХВАЛА

09 червня 2025 року м. Шаргород

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

у с т а н о в и в:

09 червня 2025 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, що старшим слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000410 від 05 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , призваний 06 квітня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 до лав Збройних Сил України. Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 №340 від 28 листопада 2024 року, військовослужбовця військової служби по мобілізації солдата ОСОБА_7 обліковано як такого, що тимчасово прикомандирований до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в порушення норм законодавства України щодо військової служби військовослужбовець, 10 грудня 2024 року солдат ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 що дислокується в АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд за невідомим місцезнаходженням, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Солдат ОСОБА_7 до цього часу відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин не повідомляв, місце перебування військовослужбовця не відомо, що вказує на продовження його злочинної діяльності.

Окрім цього досудовим розслідуванням встановлено, що 07 червня 2025 року ОСОБА_7 був розшуканий та затриманий на підставі ухвали Шаргородського районного суду від 04 березня 2025 року про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 04 березня 2025 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, жителя АДРЕСА_1 , з метою його приводу до Шаргородського районного суду Вінницької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

08 червня 2025 року о 02 годині 10 хвилин підозрюваного ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 191 КПК України.

28 лютого 2025 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання і просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

У судовому засіданні слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ньому та просив задовольнити його у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні з приводу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечували.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення, тощо.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого королівства»). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови»).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Тримання під вартою, на думку Європейського суду, має не тільки відповідати закону, але й бути розумним з урахуванням усіх обставин, зокрема, наприклад, мати за мету те, щоб особа не сховалася від органів розслідування та суду, не перешкоджала провадженню розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 05 лютого 2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

08 червня 2025 року о 02 годині 10 хвилин підозрюваного ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 191 КПК України.

28 лютого 2025 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив, що на даний час бажає продовжувати військову службу у Збройних Силах України. Захисник доповнив, що підозрюваним подано заяву прокурору про закриття кримінального провадження та повернення ОСОБА_7 до лав Збройних Сил України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується: відомостями, що містяться у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000410 від 05 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України; повідомленням про кримінальне правопорушення від 21 січня 2025 року; актом службового розслідування від 09 січня 2025 року; наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10 грудня 2024 року №1929; рапортом; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28 листопада 2024 року №340; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10 грудня 2024 року №352; доповіддю про самовільне залишення базового табору військової частини НОМЕР_1 від 10 грудня 2024 року №18448; доповіддю (повторне СЗЧ) про дії, що набули ознак кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України; самовільне залишення базового табору військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2024 року №20092; наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09 січня 2025 року №153; протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 15 травня 2023 року №139 та від 13 грудня 2023 року №1713; повідомленням про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України від 28 лютого 2025 року; протоколом затримання ОСОБА_7 , на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу; протоколом допиту підозрюваного від 08 червня 2025 року.

Отже, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Окрім того, слідчим суддею встановлено наявність наступних ризиків в разі перебування підозрюваного ОСОБА_7 на свободі, а саме останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, слідчий суддя також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; його вік; наявність у підозрюваного постійного місця проживання в м. Гайсин Вінницької області.

Суд, наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, статтею 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

На даний час діє воєнний стан в Україні, до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків та запобігання ризикам.

Отже, враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, слідчий суддя вважає виправданим застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Частиною 4 ст. 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6-, 260, 261, 402, 405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Отже, клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити без визначення застави.

Керуючись статтями 176-178, 183, 185, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205, 615 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.

Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 02 години 10 хвилин 07 серпня 2025 року включно. Строк тримання під вартою ОСОБА_7 вираховувати з моменту його затримання з 02 години 10 хвилин 08 червня 2025 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_7 негайно після її оголошення.

Згідно зі статтями 309, 392, 395 КПК України, на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1