Справа № 274/4709/25
Провадження № 1-кп/0274/770/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2025 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000217 від 17.06.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, 1) 18.10.04 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України на 1 рік позбавлення волі; 2) 12.01.05 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 69, 70 ч. 4 КК України на 2 роки позбавлення волі; 3) 26.04.05 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 69 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі; 4) 19.02.08 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 296 ч. 4, 70 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі; 5) 22.12.11 Чуднівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 187 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 6) 20.01.22 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 307 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 2, 289 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна, що належить на праві приватної власності, звільненого 11.08.22 після відбуття строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В с т а н о в и в:

16.06.2025 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходились неподалік будинку № 99 по вул. Івана Огієнка в м. Бердичів Житомирської області.

В цей час та місці між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв до правої руки дерев`яну палицю, якою наніс один удар в область правого стегна, після чого продовжуючи свій протиправний умисел, наніс два удари в область лівого стегна. ОСОБА_4 зігнувся та підняв руку до свого обличчя, після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел, наніс останньому один удар в область правого передпліччя, та після цього ОСОБА_3 наніс два удари в область правого боку спини.

В результаті вчинення вказаних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в ділянці передньо-зовнішньої поверхні правого стегна, на передній поверхні лівого стегна, задній поверхні лівого стегна, в ділянці правої лопатки та садна над правою ключицею, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме умисному легкому тілесному ушкодженні, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше судимий, неодружений, не працює, має на утриманні двоє малолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою він визнається винуватим. Разом з тим, зважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що обтяжуються покарання, зважаючи на те, що обвинувачений просив призначити йому покарання у виді штрафу, який зобов`язався своєчасно сплатити, потерпілий не заперечував проти призначення такого покарання, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі, визначеному в санкції ч. 1 ст. 125 КК України. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Відомості про речові докази, процесуальні витрати в матеріалах провадження відсутні.

Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-

У х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1