Провадження № 11-сс/4823/381/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід до підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, на строк до 22 вересня 2025 року, із визначенням застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181680 грн. У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України, на підозрювану ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, де вона постійно проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, насамперед з ОСОБА_9 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, і за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваної апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Послався на відсутність обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків. Також вказав, що на надуманість існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення. Зазначив, що слідчий суддя не врахував наявність у його підзахисної міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, її молодий вік, стан здоров`я, наявність на утриманні малолітнього сина.

Заслухавши доповідь судді; підозрювану ОСОБА_8 та її захисника, котрі підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001660 від 04.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

25.07.2025 о 19 год 53 хв, ОСОБА_8 було затримано, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, про що їй було письмово повідомлено 26 липня 2025 року.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Під час прийняття рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст.178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на певний строк; також взяв до уваги характер вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваної, яка усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки на даний час досудовим розслідуванням не встановлено всі джерела придбання наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів; впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_9 , якому вона збувала метадон; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки слідством вже зафіксовано, що за невеликий проміжок часу підозрювана двічі збула наркотичні засоби; та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не забезпечить виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя перевірив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням сторони захисту, прокурором у судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час відповідає особі ОСОБА_8 , характеру та тяжкості інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, у рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Крім того, всі наведені апелянтом обставини та дані про особу ОСОБА_8 були предметом розгляду слідчим суддею, який не знайшов їх такими, що гарантують належну процесуальну поведінку підозрюваної у разі обрання їй іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як убачається з матеріалів судового провадження, приймаючи рішення про визначення розміру застави, слідчий суддя у повній мірі врахував усі обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваної, її майновий стан, та дійшов правильного висновку, що саме такий розмір застави буде цілком достатній для забезпечення виконання ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4