Єдиний унікальний номер справи 333/6572/25
Номер провадження 1-кс/333/2512/25
УХВАЛА

іменем України

про арешт майна

23 липня 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітанаполіції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітанаполіції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 13.07.2025 приблизно о 15:00 години, невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 6, у приміщенні магазину «Вацак», порушила роботу закладу та громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, використовуючи заздалегідь заготовлені засоби для нанесення тілесних ушкоджень у вигляді учбових гранат.

17.07.2025 слідчим під час огляду у ОСОБА_5 , 1976 р.н. вилучена сумка-слінг «мультикам», яка упакована до паперового конверту. Вказана сумка визнано речовим доказом.

Вилучені речі та предмети, мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди злочину, оскільки є засобами вчинення кримінального правопорушення.

Отже вищевказані речі та предмети мають доказове значення в рамках проведення досудового розслідування.

З метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказані речі та предмети.

Слідчий у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі, просить задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 КПК України особа, яка подала клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.2 ст.163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, а саме:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим майном може вважатись майно, яке одержано в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208 цього Кодексу, обшуку, огляду.

Вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Судом було встановлено, що клопотання слідчого, погоджене із прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, оформлене відповідно до вимог Кримінально процесуального кодексу України.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтував доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

На підставі пояснень слідчого та матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту речей в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України.

Згідно абзацу 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Також, окрім зазначеного, правовою підставою для арешту майна, є передбачені п. 2, 3 ч.3 ст. 132 КПК України загальні правила застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме:

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Вказані речі та документи будуть використані як доказ у даному кримінальному провадженні, оскільки є матеріальними об`єктами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та місять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

- може бути виконане завдання кримінального, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням. Вказані речі та документи забезпечать швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, відповідно до завдання кримінального провадження.

У відповідності до ст.173 ч.2 п.5 КПК України при вирішені питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотання слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітанаполіції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.296 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: сумку-слінг «мультикам», вилучену у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23 липня 2025 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1