УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року

м. Київ

справа № 633/433/20

провадження № 51 - 1682 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 633/433/20) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 365 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку ч. 3 ст. 34 КПКнадійшло клопотання прокурора про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 633/433/20) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 365 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

У клопотанні зазначено, що після скасування Полтавським апеляційним судом вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 червня 2024 року, до зазначеного суду надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , проте підготовче судове засідання не проведено, судовий розгляд не розпочато. Крім того, прокурор вказує, що представник потерпілого та більшість свідків кримінального провадження проживають на території м. Харкова та Харківської області. Вказані обставини вважає винятковими відповідно до ст. 34 КПК та просить Верховний Суд передати вказане кримінальне провадження з Козельщинського районного суду Полтавської області до Шевченківського районного суду міста Харкова, що забезпечить оперативність та ефективність кримінального провадження.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте, в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у клопотанні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

У ч. 1 ст. 34 КПК наведено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого.

Разом із цим, абз. 6 ч. 1 зазначеної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.

Прокурор в клопотанні вказує на те, що представник потерпілого та більшість свідків у вказаному кримінальному провадженні проживають на території м. Харкова та Харківської області, тому просить направити його до зазначеного суду.

При цьому з системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.

Як убачається з матеріалів провадження та інформації, наданої Козельщинським районним судом Полтавської області, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 перебуває на стадії проведення підготовчого судового засідання, розгляд справи по суті не розпочинався.

Прокурор у клопотанні зазначає, що представник потерпілого ОСОБА_5 проживає в Київському районі м. Харкові, п`ять свідків проживають в Чугуївському районі Харківської області та один свідок в Шевченківському районі м. Харкова. При цьому прокурор у клопотанні не наводить даних про те, що вказані учасники кримінального провадження за обстановки, яка в умовах воєнного стану склалася у Харківському регіоні, фактично знаходяться за вищезазначеними адресами.

Отже, за наявними матеріалами провадження відсутні дані про те,

що обвинувачений, більшість потерпілих або свідків, проживають у такомурайоні, що належить до територіальної юрисдикції саме Шевченківського районного суду міста Харкова.

Крім того, складна поточна безпекова ситуація в Харківському регіоні в умовах воєнного стану не сприятиме забезпеченню оперативності та ефективності кримінального провадження.

Факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Крім цього, прокурором в клопотанні не зазначено будь-якої інформації про неможливість розгляду вказаного провадження Козельщинським районним судом Полтавської області, яким не вичерпано усі передбачені законом засоби щодо організації та проведення судового розгляду.

Слід зауважити, що внаслідок збройної агресії російської федерації на всій території України введено воєнний стан, тому оголошення повітряної тривоги, відключення електроенергії, нестабільність інтернет-зв`язку ускладнюють проведення дистанційного провадження, а також судових засідань в приміщеннях судів не лише в м. Полтаві, а й в інших місцевостях.

Інших визначених законом підстав у клопотанні прокурора для передачі вказаних матеріалів кримінального провадження, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, не наведено.

Виходячи зі змісту положень кримінального процесуального закону та з огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання прокурора про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 633/433/20) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 365 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3