Справа № 357/1539/25
У Х В А Л А

12.08.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні № 0000316 від 15.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Біла Церква Київської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2, 3 ст. 321 КК України,

У С Т А Н О В И В :

1. На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000316, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2, 3 ст. 321 КК України.

1.1. У підготовчому судовому засіданні 31.07.2025 від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

1.1.1. Клопотання мотивовано невідповідністю обвинувального акта вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України. Захисник вказує на кваліфікацію дій ОСОБА_5 за двома статтями КК України, а саме ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 321 КК України, за одні і ті ж самі діяння за абсолютно ідентичного (дослівно) опису вчиненого правопорушення.

1.1.2. Також захисник вказує, що у формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою з іншими особами, однак не зазначено коли та як такої змови було досягнуто.

1.1.3. Крім того адвокат зазначає, що текст обвинувального акта містить вказівку про витрати на експертів, в яких зазначені реквізити проведених судових експертиз (номе та дата), що, на думку захисника, суперечить вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

1.1.4. На підставі зазначеного захисник просить повернути прокурору обвинувальний акт як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

2. В судовому засіданні сторони висловили такі позиції:

2.1. Захисники ОСОБА_4 підтримав подане клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

2.2. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

2.3. Прокурор проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема в ньому зазначені обставини, встановлені досудовим розслідуванням. Щодо повторності обставин по різним епізодам зазначив, що мала місце ідеальна сукупність, оскільки обвинувачений одним діянням вчиняв одразу два кримінальних правопорушення.

3. Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, Суд дійшов таких висновків.

3.1. Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює відповідний обов`язок під час підготовчого судового засідання (постанова Верховного Суду від 26.06.2018 справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203км17).

3.2. Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

3.3. Положеннями ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

3.4. Доводи захисника, висвітлені у клопотаннях про повернення обвинувального акта та при їх обговоренні, зводяться до таких:

1) кваліфікація одних і тих самих діянь за двома різними статтями КК України;

2) не зазначення обставин попередньої змови групи осіб;

3) посилання в обвинувальному акті на висновки експертів.

3.5. Щодо кваліфікації одних і тих самих діянь за двома різними статтями КК України.

3.5.1. Як стверджує захисник, одні і ті самі тотожні за змістом дії (зокрема епізоди 1-2, 3-4, 5-6, 7-8, 9-10, 11-12, 13-14, 15-16, 17-18, 19-20, 21-22, 23-24, 25-26, 27-28, 29-30, 31-32, 33-34, 35-36, 37-3839-40, 41-42, 43-44), кваліфіковано одночасто і за ст. 307, і за ст. 321 КК України.

3.5.2. Зазначене питання стосується таких понять як «продовжуваний» та «триваючий» злочин, «ідеальна» та «реальна» сукупність злочинів, правил кваліфікації при виникненні конкуренції чи колізії між статтями КК тощо.

3.5.3. Кваліфікація діянь за кількома статтями Кримінального кодексу України створює множинність злочинів, яка в свою чергу означає, що особою вчинено два чи більше передбачених КК діянь, кожне з яких має ознаки самостійного складу злочину і які разом створюють повторність, сукупність або рецидив злочинів.

3.5.4. У цьому провадженні ОСОБА_5 обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2, 3 ст. 321 КК, тобто у вчиненні двох різних кримінальних правопорушень, що являє собою сукупність злочинів.

3.5.5. Суд зазначає, що сукупність злочинів може бути ідеальною та реальною.

3.5.6. Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше злочинів, відповідальність за які передбачено різними статтями КК України. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення злочину: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК.

3.5.7. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше злочинів. Кожен зі злочинів, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК України.

3.5.8. Як вбачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_5 здійснював незаконний збут згортків, що одночасно містили в собі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) та наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон (фенадон). Тобто сторона обвинувачення стверджує про наявність ідеальної сукупності правопорушень.

3.5.9. Водночас для вирішення питання про те, чи мала місце в цьому випадку сукупність злочинів, або вчинені діяння (за їх встановлення) охоплені єдиним умислом та мав місце триваючий злочин, Суд повинен дослідити обставини вчинення кримінальних правопорушень, що є неможливим та процесуально недопустимим на цій стадії кримінального провадження.

3.6. Щодо не зазначення обставин попередньої змови групи осіб.

3.6.1. Під формулюванням обвинувачення слід розуміти короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Належний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, а й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист

3.6.2. Щодо доводів захисників про відсутність конкретних відомостей про дату, час, місце, способу попередньої змови групи осіб, то п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України прямо передбачає, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як прокурор це вважає встановленим. Більше того, кримінальний процесуальний закон не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неповнотою обвинувачення, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора (постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду від 03.07.2019 року у справі N 273/1053/17). В обвинувальному акті зазначаються не будь-які фактичні обставини кримінального правопорушення, а ті, які прокурор (а не суд чи сторона захисту) вважає встановленими. До цього слід додати, що КПК України містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримання державного обвинувачення (частина 2 статті 337, статті 338-340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (частина 3 статті 337 КПК України). В свою чергу, якщо під час розгляду обвинувального акта суд не зможе дійти висновку про те, що викладені в ньому відомості (в тому числі фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення) не узгоджуються з представленими доказами або суперечать правилам кримінально-правової кваліфікації, він виносить виправдовуваний вирок.

3.6.3. Отже, визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, і формулювання обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані мають в своїй сукупності лише давати уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. В свою чергу, суд шляхом дослідження представлених сторонами доказів доходить висновку про відповідність чи невідповідність викладеної в обвинувальному акті позиції підтвердженим обставинам справи. Проте, така компетенція суду з`являється вже під час судового розгляду кримінального провадження. Відтак чи підтверджується висунута прокурором версія подій, зокрема щодо попередньої змови, Суд може це перевірити лише на стадії судового розгляду.

3.6.4. В свою чергу, особливістю підготовчого провадження є те, що на цій стадії суд не досліджує доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті, не оцінює повноту пред`явленого обвинувачення та правильність кваліфікації діяння, інкримінованого особі. Закріпивши можливість повернення обвинувального акта прокурору на первісному етапі судового провадження, законодавець очевидно не мав наміру створити таким чином простір для попередньої судової оцінки правильності та об`єктивності позиції сторони обвинувачення у змагальному кримінальному процесі. Дослідження обвинувального акта під час підготовчого судового засідання спрямоване виключно на встановлення відповідності його форми і змістовного наповнення вимогам статті 291 КПК України, та відсутності в ньому положень, що суперечать одне одному, усунення яких є неможливим в процесі повноцінного судового розгляду. Водночас фактичні обставини кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення включно з часом, місцем та способом вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення, наявність попередньої змови тощо є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті, а первісне їх зазначення в особливому процесуальному рішенні обвинувальному акті є прерогативою прокурора.

3.7. Щодо доводів сторони захисту про посилання на висновки експерта.

3.7.1. Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. У частині 2 статті 23 КПК України зазначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

3.7.2. В обвинувальному акті дійсно містяться посилання на висновки експерта в контексті обґрунтування витрат на залучення експерта, однак зміст цих документів не розкривається.

3.7.3. Відтак, суд доходить висновку, що згадка таких документів в обвинувальному акті спрямована на належне підтвердження відомостей про витрати на залучення експерта. Отже, в такому посиланні (без розкриття змісту відповідного доказу) відсутні порушення вимог КПК України.

4. Отже, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000316 від 15.11.2022 складений відповідно до вимог статті 291 КПК України, оскільки містить всі формальні і змістовні елементи, передбачені законом. З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до статті 291 КПК України, обставини, на які наголошують захисник, не можуть зумовлювати його повернення. Тому у задоволенні клопотань слід відмовити.

Керуючись статтями 291, 314, 376 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

3. Повний текст ухвали оголошений 14.08.2025.

СуддяОСОБА_6