Справа № 317/4130/25
Провадження № 1-кс/317/568/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000521, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленьке, Запорізького району Запорізької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що 17 серпня 2025 року приблизно о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, знаходячись на вул. Тихій в с. Біленьке, Запорізького району, Запорізької області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тримаючи у своїй правій руці предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме гранату, зупинив автомобіль марки «ВАЗ 2107» д.н. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Тихій. В салоні автомобіля перебували потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом з їх малолітніми дітьми ОСОБА_9 , 2020 року народження, та ОСОБА_9 , 2017 року народження.

Після чого, ОСОБА_5 грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи елементарними правилами поведінки, зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загально-визначених правил поведінки та моральності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, нехтуючи встановленим у суспільстві порядком, за відсутності будь-яких підстав, безпричинно, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, тримаючи в свої руці гранату, сів на коліна потерпілого ОСОБА_8 та сказав йому, щоб той відвіз його на автомобілі до визначеного місця. Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , злякавшись, за своє життя та здоров`я та за життя і здоров`я своїх малолітніх дітей, шкода яким могла бути завдана внаслідок можливого підриву ОСОБА_5 наявної у нього гранати, висловили вимогу залишити салон автомобіля, після чого ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та направився до буд. АДРЕСА_1 .

В подальшому, цього ж дня, приблизно о 17.00 год. ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та продовжуючи тримати у руці гранату, переліз через паркан зазначеного домоволодіння, на території якого знаходились потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та почав кликати потерпілого ОСОБА_12 , який на той час перебував у приміщені будинку. При цьому ОСОБА_5 висловлювався грубою нецензурною лайкою.

Потерпілий ОСОБА_12 , який вийшов з будинку та побачив в руці у ОСОБА_5 гранату, вивів його за межі свого домоволодіння, після чого ОСОБА_5 кинув цю гранату в бік сусіднього будинку АДРЕСА_2 . Граната сдетонувала.

Необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена наявністю обґрунтованої підозри у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики зазначені та мотивовані у клопотанні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України.

При цьому слідчий вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати інші, більш м`які запобіжні заходи з причин, наведених у клопотанні.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 заперечили проти клопотання слідчого. Захисник зазначив, що наведені в клопотанні ризики не підтверджені жодними доказами. ОСОБА_5 прибував до слідчого за кожною виданою йому повісткою як тільки дізнався, що у слідства є до нього питання. Будь-яких спроб впливати на свідків або потерпілих він не здійснював, що спростовує доводи клопотання про наявність відповідного ризику. Також в контексті ризику вчинення іншого кримінального правопорушення просив врахувати ту обставину, що ОСОБА_5 раніше не судимий.

Просив суд обрати підозрюваному ОСОБА_5 інший, більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що його підзахисний визнає свою вину у вчиненні хуліганства, але вважає кваліфікацію саме за ч. 4 ст. 296 КК України невірною, оскільки граната була учбовою і не є предметом, здатним спричинити тілесні ушкодження.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив про те, що він визнає свою провину та дуже сильно кається в тому, що сталось. Просив вибачення у потерпілих.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра у вчиненні злочину ОСОБА_5 є обґрунтованою та підтверджується зібраними у провадженні доказами, які були досліджені під час судового засідання: поясненнями потерпілих, свідків, протоколом огляду місця події та іншими доказами.

В цьому контексті суд не може погодитись з доводами захисника щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки аналіз показань свідків та потерпілих свідчить про те, що у нього в руках була саме бойова граната. Так, потерпілий ОСОБА_12 , який є діючим військовослужбовцем та 17 серпня 2025 року перебував вдома у відпустці, зазначив, що в руках у ОСОБА_5 він бачив гранату РГО зеленого кольору, яка відноситься саме до бойових гранат. Інші свідки та потерпілі також впевнено зазначали про наявність в руках у ОСОБА_5 гранати без ідентифікації її як бойової або як учбової.

В цьому контексті слід зазначити, що детальні обставини кримінального правопорушення є предметом доказування під час судового розгляду кримінального провадження, в той час як слідчий суддя, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, зобов`язаний лише перевірити обґрунтованість підозри, що, в даному випадку і здійснено.

Оцінюючи наявність ризиків, наведених у клопотанні, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так, ризик переховування підозрюваного від суду, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному в разі доведення його вини у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та може спонукати його до ухилення від суду. На користь цього ризику свідчить той факт, що після події кримінального правопорушення, яка мала місце 17 серпня 2025 року, ОСОБА_5 покинув село Біленьке та деякий час перебував поза межами Запорізької області. Лише наприкінці серпня він з`явився до слідчого.

Крім того, суд вважає достатнім обґрунтування наявності такого ризику, як можливий вплив з боку підозрюваного ОСОБА_5 на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки на даний час досудове розслідування триває. Потерпілими у справі є його сусіди та знайомі, які проживають неподалік від підозрюваного. Таким чином є всі підстави вважати наявним ризик можливого впливу на потерпілих та свідків для зміни їх показань. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності в даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд погоджується з доводами захисника, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий. Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до будь-яких інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено приписами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини та утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, які були застосовані до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа а також наявність вагомих доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналізуючи наведені вище обставини, слідчим суддею встановлено що ті докази, про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що містяться в матеріалах кримінального провадження на момент розгляду даного клопотання, є вагомими та в достатній мірі підтверджують його винність. Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним в інкримінованому тяжкому злочині, також взято до уваги слідчим суддею.

При цьому суд констатує, що надання підозрюваному можливості перебувати на території села Біленьке суттєво підвищує ризик можливого впливу на потерпілих та свідків, що на даній стадії досудового слідства не може бути усунутий таким запобіжним заходом, як домашній арешт (навіть цілодобовий). Не здатні усунути цей ризик такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та взяття підозрюваного на поруки (в тому разі, якщо буде подане відповідне клопотання).

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи клопотання та необхідним обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший, більш м`який запобіжний захід, не в змозі запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

Відповідно до приписів статті 182 КПК України, вважаю можливим при застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити йому заставу в розмірі, визначеному статтею 182 КПК України з урахуванням обставин даного кримінального провадження та особи підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000521 від 17.08.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Початок строку запобіжного заходу ОСОБА_5 обраховувати з моменту його фактичного затримання з 12 години 03 хвилини 04 вересня 2025 року.

На підставі ст. 182 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом або із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Запорізькій області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Запорізького районного суду Запорізької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 листопада 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала виконується негайно, але може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1