Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа №945/1120/25
Провадження № 1-кп/945/534/25
ВИРОК

Іменем України

25 червня 2025 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 19.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше судимого за ч.1 ст.249 КК України, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову стрільця-помічника гранатометника 1 відділенні морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

встановив:

02.06.2025 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025 року вказане кримінальне провадження розподілено та 04.06.2025 року передано головуючому судді ОСОБА_1 .

Згідно з положеннями ч.1,2 ст.381 КК України після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Частиною 1 статті 302 КК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурором, на виконання вимог ст.302 КПК України, до обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України додано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , складену за участю захисника ОСОБА_4 щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Отже, органом дізнання встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Так, в ході досудового розслідування було встановлено, що на виконання Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності військових частин Збройних Сил України та інших формувань, громадянина України ОСОБА_3 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації.

В подальшому, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.02.2025 року № 54 солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.02.2025 року №54, ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-100915/30М у військовому званні «матрос»

Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно положень ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Виконуючи покладені на нього обов`язки по військовій службі Збройних Сил України, матрос ОСОБА_3 , згідно вимог ст.ст. 14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст.ст.11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний суворо дотримуватися Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до положень ст.3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Положеннями ст.ст.3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст.68 Конституції України матрос ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, матрос ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), за наступник обставин.

У ході досудового розслідування встановлено, що вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.09.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень

У подальшому, ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.01.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінено покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Так, ОСОБА_3 співробітниками Миколаївського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях було взято на облік та 24.04.2025 року під підпис ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також під підпис був попереджений про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, у разі ухилення від відбування громадських робіт.

В подальшому, а саме 24.04.2025 року ОСОБА_3 отримав відповідне направлення до Ольшанської селищної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, відповідно до якого, ОСОБА_3 необхідно було приступити до відбуття покарання у вигляді громадських робіт.

24.04.2025 року розпорядженням голови Ольшанської селищної територіальної громади №20 ОСОБА_3 було залучено до виконання громадських робіт у кількості 240 год з 25.04.2025 року та визначено с-ще Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області місцем виконання громандських робіт. Відповідальним за виконання та техніку безпеки даним розпорядження було призначено директора КП «Ольшанське» - ОСОБА_5 ,

У подальшому, ОСОБА_5 було складено графік виходу на роботу засудженого ОСОБА_3 на період з 25.04.2025 року по 30.04.2025 року, та погоджено з головою Ольшанської селищної територіальної громади.

Протягом квітня 2025 року ОСОБА_3 , з 25.04.2025 року по 30.04.2025 року відповідно до складеного графіку, повинен був відпрацювати 16 години, з яких фактично не відпрацював жодної години.

В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 , з 25.04.2025 року по 30.04.2025 року без поважних причин не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця.

У подальшому, ОСОБА_5 було складено графік виходу на роботу засудженого ОСОБА_3 на період з 01.05.2025 року по 30.05.2025 року, та погоджено з головою Ольшанської селищної територіальної громади.

В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 , з 01.05.2025 року по 14.05.2025 року без поважних причин жодного разу не з`явився на відпрацювання громадських робіт

Враховуючи вищевикладне, під час проведення досудового розслідування встановлено, що під час перебування на обліку в Миколаївському районному відділі №1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 систематично порушував вимоги, встановлені ст.37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, відповідно до яких засуджений зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про причину неявки, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації; а також систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, що відповідно до ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України є ухиленням від громадських робіт.

Станом на травень 2025 року з призначених ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.01.2025 року 240 годин громадських робіт, ОСОБА_3 не відбув жодної години. Таким чином-невідбутий строк покарання становить 240 годин громадських робіт.

Таким чином матрос ОСОБА_3 , достовірно знаючи про призначене судом покарання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів, та бажаючи настання таких наслідків, діючи з прямим умислом, направленим на невиконання обов`язку відпрацювати на громадських роботах необхідну кількість годин, визначених вищезазначеною ухвалою суду, безпідставно в повній мірі не відбув покарання у виді 240 годин громадських робіт призначене вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2025 року.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.389 КК України ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 за місцем проходження служби характеризується посередньо; на сьогоднішній день є особою, яка самовільно залишила військову частину; раніше судимий; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; повністю визнав свою вину.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступіня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, обставинами, які пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини справи та вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст.50 КК України, суд приходить до висновку щодо призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, при цьому, суд вважає за можливе не призначати йому максимальне покарання, передбачене Законом.

Крім того, вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.09.2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.01.2025 року, ОСОБА_3 змінено покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Станом на травень 2025 року з призначених ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.01.2025 року 240 годин громадських робіт, ОСОБА_3 не відбув жодної години. Таким чином, невідбутий строк покарання становить 240 годин громадських робіт.

Отже, враховуючи зазначене вище, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , керується положеннями ст.71 КК України. При цьому, відповідно до ч.1 ст.72 КК України, суд переводить менш суворий вид покарання - громадські роботи у більш суворий вид - обмеження волі,виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ч.1 ст.302, ст.ст.368, 370, 373, 374, 376, 381 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.09.2024 року, яке замінене ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.01.2025 року на покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покаранняу виді 1 (одного) року 30 днів обмеження волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

25.06.2025