Справа № 541/2100/25
№ провадження 1-кп/541/274/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 10.04.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дібрівка Миргородського району Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою базовою освітою, заміжня, пенсіонерка, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28.05.2025 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000399 від 10.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Ухвалою суду від 30.05.2025 у вищеназваному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.06.2025 вищеназване кримінальному провадженні призначено до судового розгляду засідання.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого за таких обставин.

09 квітня 2025 року близько 09 год 30 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи на території центрального ринку в м. Миргороді Полтавської області по вул. Воскресінській, виявила сумку, яка знаходилась на торгівельному стелажі. В подальшому у ОСОБА_4 , яка знаходилася поблизу стелажу, виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що власник майна та інші особи за її діями не спостерігають, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року, та у подальшому продовжено Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 із 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб, таємно, шляхом вільного доступу викрала сумку, у якій знаходились належні потерпілій ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2200 гривень та мобільний телефон марки Samsung Galaxy А06 моделі SM-A065F/DS, ринкова вартість якого відповідно до висновку судової- товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-25/8418-ТВ від 15.04.2025 становить 3853 гривні 80 копійок. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим повністю довела свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 6053 гривень 80 копійок.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаялась та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілого в судове засідання не з`явилася, надала заяву, про розгляд справи за її відсутності, повідомила, що матеріальних претензій до обвинуваченої не має, завданий матеріальний збиток відшкодовано повністю, а також просила останню суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України інші докази судом не досліджувалися оскільки вони всіма учасниками судового розгляду визнані і не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій.

Прокурор просив ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженими органами з питань пробації. Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України доведена поза розумним сумнівом, і його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ст.65 КК України вказує на те, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнала, розкаюється у скоєному, посередньо характеризуються за місцем мешкання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Матеріальна шкода потерпілій відшкодована, потерпіла не наполягає на суворій міри покарання.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, характеризуючі дані на обвинувачену, його відношення до скоєного та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75,76 КК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів і які документально підтверджені, в сумі 1782 гривні 80 копійок відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349,368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженими органами з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи на суму 1782 гривні 80 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- сумку, грошові кошти у сумі 2100 гривень купюрами номіналом 500 гривень в кількості 4 шт., купюрою номіналом 100 гривень у кількості 1 шт., мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А06», які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у потерпілої ОСОБА_5 ;

- оптичний носій інформації - DVD-R диск з відеозаписами із зовнішньої камери відеоспостереження магазину «Українські ковбаси», оптичний носій інформації - DVD-R диск з відеозаписами із зовнішньої камери відеоспостереження ТОВ «ПМРСС «Центральний ринок»», які зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородській міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

СуддяОСОБА_1