САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2955/25
Провадження № 1-кп/726/156/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження, без проведення судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чернівці, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000685 від 16.08.2025 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця м. Чернівці, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

16.08.2025 у невстановленому у ході досудового розслідування місці та час ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, за допомогою месенджера «Telegram», використовуючи чат-бот «ІНФОРМАЦІЯ_2», здійснив замовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін з метою власного вживання.

Надалі, у невстановленому у ході досудового розслідування місці та час, ОСОБА_3 отримав згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою, у якому знаходився зіп-пакет із порошкоподібною речовиною. Усвідомлюючи, що вказана речовина є психотропною речовиною, незаконно зберігав її при собі без мети збуту у наплічній сумці до 14:03 16 серпня 2025 року.

В подальшому, 16.08.2025 о 13:50 ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Чернівці, вул. Хотинська 10А, був зупинений працівниками поліції СЮП Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області та згідно з ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» в останнього було проведено поверхневу перевірку, під час якої було виявлено згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою, в якому був зіп-пакет із порошкоподібною речовиною.

Під час здійснення поліцейських заходів ОСОБА_3 , не маючи можливості зберігати при собі зіп-пакет із кристалоподібною речовиною, повідомив працівників поліції про її наявність, а тому 16.08.2025, у період часу з 14:03 до 16:34 слідчо-оперативною групою Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області було здійснено затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 298-2 КПК України.

Під час проведення затримання особи, ОСОБА_3 добровільно видав з кишені наплічної сумки прозорий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною невідомого походження, яка, відповідно до висновку експерта № CЕ-19/126-25/10474-НЗПРАП від 21.08.2025 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,2670 г.

Отже, ОСОБА_3 своїми діями, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», незаконно придбав та зберігав без мети збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,2670 г.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.

Підстави розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується на розгляд обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

У обвинувальному акті та окремо до нього прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, тобто без проведення судового розгляду в судовому засіданні. У клопотанні прокурор вказує про те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, надав письмову згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, таким чином прокурор просить провести розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, без виклику учасників кримінального провадження.

Також додає заяву ОСОБА_3 від 01.09.2025, яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, згідний із встановленими обставинами під час досудового розслідування. Також вказано про те, що останній обізнаний у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Отже, ОСОБА_3 надав свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання вини підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Оскільки надана разом із обвинувальним актом заява також підписана захисником обвинуваченого, у суду відсутні підстави ставити під сумнів добровільність та щирість зазначеної вище позиції ОСОБА_3 .

До матеріалів обвинувального акту долучені матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000685 від 16.08.2025 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України (матеріали в 1 томі на 65 арк.).

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 03.09.2025, за клопотанням прокурора, відповідно до вимог ст. 381 та ст. 382 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження (у спрощеному провадженні) на 05.09.2025.

Фіксування судового процесу за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, - не здійснювалось.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт, долучену до нього заяву та матеріали кримінального провадження, на підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорювалися учасниками кримінального провадження, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено та доведено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, за обставин, вкладених в обвинуваченні, та кваліфікує дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує таке.

Відповідно до статті 65 КК України,суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує, відповідно до вимог ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому розкаянні; його роль у вчиненому.

Також суд враховує і дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності; є особою молодого віку; не перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак перебував на обліку у ОКНП «ЧОНД» у 2021, 2022 та 2025 роках, останній раз встановлено діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання амфетаміну (а.м.к.п. 39-43).

Відповідно до даних Висновку судово-психіатричного експерта № 1219 від 29.08.2025 ОСОБА_3 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, за своїм психічним станом він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.м.к.п. 57-58).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно із ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані сп`яніння, викликаному вживанням наркотичних засобів.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови життя та наслідки, яких можна очікувати.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити мінімальне покарання, визначене санкцією частини статті, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Суд враховує суспільну небезпеку вчиненого та обставини за яких вчинено кримінальний проступок, беручи до уваги те, що психотропну речовину обвинувачений зберігав без мети збуту, що знайшло своє вираження у відповідній кваліфікації його дій; те, що обвинувачений усвідомив протиправний характер вчиненого, запевнив про готовність понести покарання, якого не уникає - а тому в даному конкретному випадку, суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, доходить висновку, що саме покарання у виді штрафу, визначеного санкцією частини статті, у встановленому судом розмірі, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

Підстав для призначення у цьому конкретному випадку більш тяжкого покарання, аніж штраф, зважаючи на встановлені обставини, суд не знаходить. На переконання суду цей захід примусу внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого та нейтралізує негативні настанови і позбавить можливості вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи щодо нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Під час досудового розслідування розмір заподіяної шкоди не було встановлено.

Судові витрати, що складаються із витрат на залучення експерта та проведення експертизи № CЕ-19/126-25/10474-НЗПРАП від 21.08.2025 (а.м.к.п. 24) у розмірі 1782 гривні 80 копійок, на підставі ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 369, 371, 373, 375, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному проваджені, у розмірі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

- амфетамін, вагою 0,267 грам, поміщений до сейф-пакету № 2900646, що визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області, відповідно до даних квитанції від 28.08.2025 упакування ID 488800, номер книги обліку речових доказів 172, порядковий номер 1049 - знищити.

- телефон марки «Realme C51» чорного кольору в чорному чохлі 1) ІМЕІ НОМЕР_1 , 2) ІМЕІ НОМЕР_2 , номер телефону НОМЕР_3 , який визнаний речовим доказом та повернутий ОСОБА_3 - залишити за належністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддяОСОБА_1