Справа № 645/5370/25
Провадження № 1-кс/645/1072/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 р. м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001118 від 10 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001118 від 10 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, на велосипед Azimut ( М7012).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 10.08.2025 року надішла заява про те, що невстановлена особа 09.08.2025 року близько 08:00 годин знаходячись за адресою: м. Харків, пр-т Льва Ландау буд. 52Л, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку велосипеда марки "Azimut", що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила матеріальну шкоду останній. За даним фактом слідчим відділенням відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001118 від 10 серпня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Допитана, 11.08.2025 року в якості потерпілої ОСОБА_4 , повідомила, що 09.08.2025 року остання перебуваючи за адресою: м.Харків, проспект Льва Ландау 52Л, приблизно о 13:30 годин в під`їзді залишила свій велосипед Azimut ( М7012) та пішла додому. Увечері приблизно о 20:00 годин цього ж дня остання вирішила вийти на вулицю та проходивши повз місце де раніше залишила велосипед виявила відсутність велосипеду. В ході слідчих оперативно-розшукових дій було встановлено місце знаходження велосипеду Azimut ( М7012). Вказаний велосипед було виявлено, у громадянина ОСОБА_5 , який вказаний велосипед, віддав його знайомий ОСОБА_6 . 12.08.2025 року свідок ОСОБА_5 добровільно видав велосипед Azimut ( М7012) та добровільно видав працівникам поліції, написавши відповідну розписку. 12.08.2025 року велосипед Azimut ( М7012), оглянуто слідчим та визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту у даному випадку є забезпечення збереження речового доказу. У разі не запобігання ризикам відчуження та розпорядження вищевказаним майном можуть бути втрачені докази вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, про розгляд клопотання без його участі, підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, проти його задоволення не заперечує.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, матеріали справи за клопотанням про арешт майна, встановив наступне.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що в провадженні ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001118 від 10 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 12.08.2025 вказане майно, а саме велосипед Azimut ( М7012) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні кримінальному провадженні за № 0001118 від 10.08.2025.

Клопотання слідчого надійшло до канцелярії суду 12.08.2025. Таким чином, строки звернення до суду з клопотанням про арешт майна, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчим не порушені.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно якої у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.

В межах розгляду цього клопотання, слідчим суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час огляду.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч. 1 ст. 174 КПК).

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001118 від 10 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, а саме: велосипед Azimut ( М7012).

Велосипед Azimut ( М7012) передати на відповідальне зберігання потерпілої ОСОБА_4 , попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та про необхідність збереження арештованого майна.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1