УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження № 0000686 від 18.10.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що, 19.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставами для продовження означеного запобіжного заходу, відповідно до ухвали слідчого судді є наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

Підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядались судом при застосуванні запобіжного заходу, а також те, що в даний час відпали будь-які ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, більш того місцем проживання та реєстрації є власна квартира його батька за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 також не має потреби незаконно впливати на свідків, так як під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб, тому й немає необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не розглядалися обставини того, що підозрюваний до затримання постійно проживав за місцем реєстрації разом з дружиною та малолітнім сином, 2023 року народження, а також батьками пенсійного віку. Наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання, дружини з дитиною, а також батьків похилого віку, за якими потрібен догляд, на думку адвоката ОСОБА_5 , підтверджують наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного та спростовують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доцільність зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , на думку захисника, полягає у тому, що підзахисний до моменту затримання мав постійне місце проживання, до його складу сім`ї входять батьки, дружина, неповнолітній син, тому домашній арешт можливо застосувати за місцем проживання його сім`ї.

В судовому засіданні:

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, вважаючи, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наразі не зменшились, а тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до вимог ст. 201 КПК України з метою захисту прав, свобод та законних інтересів підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, захисник має право під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу подати до місцевого суду в межах якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.03.2025 року відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід тримання під вартою, який в подальшому ухвалою слідчого судді від 22.05.2025 продовжено до 17.08.2025.

Згідно ухвал слідчого судді вбачається, що при вирішенні питання про обрання та подальшого продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховувалася наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Як вбачається з клопотання про зміну відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, стороною захисту з огляду на характеризуючи підозрюваного матеріали заперечується наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а також необхідність застосування відносно підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, на думку сторони захисту, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 протягом всього часу досудового розслідування, а саме з 28.03.2025, жодним чином не перешкоджав встановленню істини, будь-які слідчі дії з ним до теперішнього часу не проводилися, й останній не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, при розгляді даного клопотання, слідчому судді слід встановити, чи доводять зазначені стороною захисту доводи необхідність зміни відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні вказаного питання, слідчим суддею враховується наступна практика ЄСПЛ, а саме:

- п. 80 рішення ЄСПЛ у справі «Марченко проти України», відповідно до якого тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу;

- п. 58 рішення ЄСПЛ у справі (Beccievv. Moldova («Бекчиєв проти Молдови»), згідно яким ризик втечі має оцін юватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню;

- п. 106 рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії», п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», якими ЄСПЛ встановлено, що однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня;

- правова позиція ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000686 фактично триває з 18.10.2024, при цьому, про підозру ОСОБА_4 повідомлено 28.03.2025, а під вартою останній утримується з 30.03.2025 по теперішній час.

Як вже зазначалося, при вирішенні питання про обрання та подальшого продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при вирішенні питання про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчим суддею враховувалася наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. З огляду на викладене, беручи до уваги вищевказану практику ЄСПЛ у справах «Панченко проти Росії» та «Летельє проти Франції», слідчий суддя зазначає, що сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами. Так, слідчим суддею надавалася правова оцінка, щодо особи підозрюваного та його соціальних зв`язків.

Відтак, слідчим суддею встановлено, що ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на теперішній час не зменшився та продовжує існувати.

При вирішенні питання подальшого існування ризику у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків та потерпілого в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчий суддя знову ж таки враховує, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження триває з 18.10.2024, тобто біля 9 місяців, при цьому, з дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру минуло біля 5 місяців, протягом яких останній також утримувався під вартою.

Протягом вазаного строку, органом досудового розслідування ключові процесуальні дії в рамках даного кримінального провадження вже були виконані, разом з тим, з огляду на стадію даного кримінального провадження, слід звернути увагу, що стороною обвинувачення за вказаний строк відносно ОСОБА_4 не проводилося жодної процесуальної дії, що в судовому засіданні, в свою чергу, не заперечувалося прокурором.

Окрім того, стороною обвинувачення не надано будь-яких відомостей, що після повідомлення про підозру та потеперішній час, тобто, зі сплином 5 місяців досудового розслідування, підозрюваним чи іншими особами, пов`язаними з ним, були вчинені будь-які реальні спроби тиску на свідків або потерпілих. Слідчий суддя знову ж наголошує, що досудове розслідування даного кримінального провадження триває більше 5 місяців, відтак, навіть беручи до уваги, що у випадку можливого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до суду, вказані особи в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, ризик можливого впливу на таких осіб та зміни ними своїх показів, під загрозою можливої кримінальної відповідальності у такому випадку за означені дії, мінімізує в значній мірі існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає, що вказаному ризику додатково можливо запобігти обов`язком утримуватися від спілкування зі свідками та потеріплим у даному кримінальному проваджені.

Водночас, слідчий суддя враховує, що попередньо було встановлено, що на розгляді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_4 перебуває обвинувальний за ч. 2 ст. 189 КК України, тобто наразі останній притягається до кримінальної відповідальності за аналогічним злочином, у вчиненні якого підозрюється в рамках даного кримінальногоп провадження. На думку слідчого судді, вказані обставини залишаються актуальними в розрізі обгрунтування продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але при цьому слідчий суддя не може залишити поза увагою те, що прокурором у судовому засіданні було повідомлено, що у сторони обвинувачення відсутні дані щодо порушення ОСОБА_4 обов`язків в рамках розгляду обвинувального акту судом. Така процесуальна поведінка ОСОБА_4 в свою чергу, на думку слідчого судді, може підверджувати зацікавленість останнього у повному, всебічному та об`єктивному як досудовому розслідуванні даного кримінального провадження, так і судовому розгляді обвинувального акту відносно нього.

Щодо посилань сторони захисту на наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, у вигляді дружини, малолітнього сина, також батьків похилого віку, наявності постійного місця проживання, слідчий суддя зауважує, що вказані обставини неодноразово були наведені слідчому судді при першочерговому застосуванні та подальшому продовженні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

З урахуванням наведених обставин у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, яка є, очевидно, завершальною, з огляду на встановлені в рамках даного судового процесу обставини, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливо забезпечити шляхом застосування відносно останнього міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього ряду процесуальних обов`язків, що в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частині, а також забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому подане клопотання захисника підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 201, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 0000686 від 18.10.2024 року задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 17.08.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23:00 години по 06:00 годину, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, суду;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками в рамках кримінального провадження;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про зміну відносно підозрюваного запобіжного заходу направити для відома до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» та для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді на підставі ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1