ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1123/25
Провадження №1-кс/477/849/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

23 липня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000588 від 26 червня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився в м. Перевальськ Луганської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307, частиною першою статті 263 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000588 від 26 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частинами другою та третьою статті 307, частиною першою статті 263 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській, за матеріалами УСР в Миколаївській області ДСР НП України про виявлення факту вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним збутом наркотичних речовин групою осіб на території Миколаївської області, 26 червня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000588 та розпочато досудове розслідування за частиною першою, другою та третьою статті 307 КК України.

Проведеними першочерговими слідчими діями, встановлено, що до вчинення протиправних дій можуть причетні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які, діючи за попередньою змовою між собою, вчинили низку заходів, направлених на придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збутом особливо небезпечних психотропних речовин та наркотичних засобів.

Проведеними слідчими діями також встановлено, що ОСОБА_5 , за невстановлених обставин, але не пізніше 22 липня 2025 року незаконно придбав ручну гранату типу М67, яку став зберігати без передбаченого законом дозволу за своїм місцем мешкання, яка була вилучена в ході санкціонованого обшуку 22 липня 2025 року.

22 липня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та за частиною першою статті 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

На думку слідчої необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Наявність указаних ризиків слідчою обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років та з метою уникнення покарання може виїхати до іншої країни чи непідконтрольної Україні території. Також, слідчий у поданому клопотанні вказує, що ОСОБА_5 , з метою прикриття своєї незаконної діяльності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, з огляду на те, що під час досудового розслідування не віднайдено усіх речей та документів, а підозрюваний для приховання своєї діяльності може вчиняти дії щодо знищення доказів причетності до вчинення кримінальних правопорушень, як його самого так і інших співучасників, що свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 177 КПК України.

Також, слідча ОСОБА_3 у поданому клопотанні посилається на наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_5 , з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, може впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, з метою надання ними певних показів, що не відповідають дійсності та повністю чи частково виправдовують його.

Крім того, оскільки протиправна діяльність ОСОБА_5 має ознаки систематичності, та за матеріалами кримінального провадження встановлено, що підозрюваний причетний до налагодження системи збуту психотропних речовин на території всієї країни, а інших джерел доходу він не має, слідчий у своєму клопотанні посилається і наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного продовжити злочин у якому він підозрюється, або вчинити інше правопорушення.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

Крім того, в разі визначення судом застави, слідча ОСОБА_3 у поданому клопотанні просила суд вийти за межі розміру застави, встановленої статтею 183 КПК України, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а також враховуючи той факт, що підозрюваний тривалий час отримував прибутки від незаконної діяльності пов`язаної зі збутом наркотичних засобів, та визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового розміру для працездатних осіб з покладенням певних обов`язків на підозрюваного.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину ухвали.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання слідчої ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила його задовольнити, указувала про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, та неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на його особу та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого та при його вирішенні покладався на розсуд слідчого судді.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні в цілому не заперечував проти задоволення клопотання слідчої, однак вказував на недоведеність ризиків, указаних слідчим у його клопотанні, що стосується можливості переховування підозрюваного від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню та скарзі, слідчий суддя встановив наступне.

З витягу з кримінального провадження №0000588 від 23 липня 2025 року вбачається, що провадженні слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000588 від 26 червня 2024 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною другою, третьою статті 307 КК України за фактом вчинення мешканцями Миколаївського району дій, пов`язаних з придбання, зберіганням та збутом психотропної речовини у особливо великих розмірах, а також за фактом зберігання ОСОБА_5 за місцем свого проживання предмету схожого на гранату з попередньою кваліфікацією за частиною першою статті 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що непрацюючі мешканці м. Кам`янське, Дніпропетровської області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , володіючи злочинними зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного, швидкого збагачення, попередньо домовившись між собою, достовірно знаючи про те, що збут на території України наркотичних засобів та психотропних речовин заборонено, обрали в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням, пересиланням з метою збуту та збутом особливо небезпечних психотропних речовин та наркотичних засобів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залучили до розробленого ними злочинного плану ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , розподіливши між собою ролі.

На виконання свого злочинного плану, 14 жовтня 2024 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відповідно до спільного з ОСОБА_5 злочинного плану, за допомогою мобільного додатку ТОВ «Нова Пошта» створили ТТН 0761 на відправлення посилки через поштомат ТОВ «Нова Пошта» №5423, розташований в м. Каменське, вказавши у даних відправника вигадані анкетні дані ОСОБА_10 та абонентський номер НОМЕР_1 , який перебував у володінні та користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Отримувачем посилки зазначено ОСОБА_5 та його абонентський номер НОМЕР_2 з кінцевою точкою отримання посилки у м. Миколаїв, поштомат ТОВ «Нова Пошта» №25072 по вул. Чкалова, (Ігоря Бедзая), 108/9.

Вв той же день, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , відповідно до спільного з ОСОБА_5 злочинного плану, прибули до поштомату ТОВ «Нова Пошта» №5423, який розташований у м. Кам`янське за адресою: пр. Свободи, 86 та здійснили фактичну відправку посилки за вищевказаною накладною, яка містила в собі невідому кількість особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, але не менше 0,1546 г. (за відібраними в ході санкціонованої судом негласної слідчої (розшукової) дії зразками, при загальній вазі речовини 169 грамів) розфасовану у 100 (сто) зіп-пакетів, які конспіративно були приховані у коробці з тримачем для мобільного телефону.

15 жовтня 2024 року приблизно о 17.30 годині ОСОБА_5 , прибувши за адресою: вул. Чкалова, (Ігоря Бедзая), 108/9 у м. Миколаєві, отримав у поштоматі ТОВ «Нова Пошта» №25072 посилку із особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, відправлену на його ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_7 раніше, після чого направився за адресою свого проживання по АДРЕСА_2 .

17 жовтня 2024 року приблизно о 07.30 ОСОБА_5 прибувши на територію парка «Дубки» у місті Миколаєві в районі вул. Космонавтів, 79/1, де розмістив частину отриманої раніше від ОСОБА_8 та ОСОБА_7 особливо небезпечної психотропної речовини PVP у місцях-схованках для зберігання з метою подальшого збуту за координатами 46.973858, 32.087306 та 46.973467, 32.086435.

19 жовтня 2024 в період часу з 13.15 години по 13.20 годину в ході огляду місця події на території парку «Дубки» у м. Миколаєві за координатами 46.973858, 32.087306 слідчим виявлено та вилучено розміщений 17 жовтня 2024 року ОСОБА_5 згорток, обмотаний клейкою стрічкою сірого кольору, всередині якого розміщений прозорий зіп-пакет із речовиною кристалічного походження, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,6785 грама. Вказану особливо небезпечну психотропну речовину ОСОБА_5 за попередньою мовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав у зазначеному місці з метою подальшого збуту.

Крім того, 19 жовтня 2024 року в період часу з 13.25 години по 13.28 годину в ході огляду місця події на території парку «Дубки» у м. Миколаєві за координатами 46.973467, 32.086435 слідчим виявлено та вилучено розміщений 17 жовтня 2024 року ОСОБА_5 згорток, обмотаний клейкою стрічкою сірого кольору, всередині якого розміщений прозорий зіп-пакет із речовиною кристалічного походження, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,6784 грама. Вказану особливо небезпечну психотропну речовину ОСОБА_5 за попередньою мовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав у зазначеному місці з метою подальшого збуту.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на незаконне придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених обставин, але не пізніше 22 липня 2025 року, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, діючи умисно, незаконно придбав ручну гранату типу М67, яку став зберігати без передбаченого законом дозволу за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

22 липня 2025 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції виявлено та вилучено ручну гранату типу М67, яка згідно довідки відділу вибухотехнічної служби Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22 липня 2025 року має категорію вибухонебезпечності - «небезпечна».

Зі змісту повідомлення про підозру від 22 липня 2025 року, вбачається, що цього ж дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та за частиною першою статті 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Слідчий суддя, на підставі оцінки сукупності наданих органом досудового розслідування доказів, вважає підтвердженим причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого діяння, що може містити ознаки злочину, в якому він підозрюється.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: інформацією оперативного підрозділу УСР в Миколаївській області ДСР НПУ про ймовірну причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 ; протоколом про результати проведення негласних слідчих розшукових дій накладення арешту на кореспонденцію (відібрання зразків для дослідження) щодо ОСОБА_8 №8308/55/115-2024 від 22 листопада 2024 року; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №CE 19/115-25/2040-НЗПРАП від 06 лютого 2025 року; протоколом про результати проведення негласних слідчих розшукових дій візуальне спостереження стосовно ОСОБА_5 №261/55/115-2025 від 06 січня 2025 року; протоколом проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_7 ; протоколом обшуку від 22 липня 2025 ркоу за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено гранату типу М67; довідками відділу вибухотехнічної служби Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22 липня 2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та силу частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

При цьому, слідчим суддею не оцінювалися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тобто на даному етапі провадження не вирішувалися ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчим суддею враховується, що досудове розслідування у цьому кримінальної провадженні триває та в його межах триває збір доказів, у зв`язку з чим можуть призначатися й інші експертизи, обстеження, проводитися слідчі дії, тощо, за наслідками яких може бути повідомлено про підозру й інших осіб, та/або про зміну підозри осіб, які вже повідомлені про підозру у цьому кримінальному провадженні.

За рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, а повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, остання може бути виправдана судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

В світлі обставин даного клопотання, досліджених матеріалів, що долучені слідчою ОСОБА_3 до клопотання про застосування запобіжного заходу, достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про обрання запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Згідно частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307, частиною першою статті 263 КК України.

Слідчий суддя також визнає доведеними обставинами те, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та вчинити інше правопорушення.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарань, передбаченого санкцією частини другою статті 307 та санкцією частини першої статті 263 КК України, а також характер інкримінованого підозрюваному злочину, зокрема чіткий намір вчинення злочину, залучення до злочину широкого кола осіб, корисливий мотив, що підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Також слідчим та прокурором доведено існування іншого ризику, передбаченого пунктом 2 частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій ОСОБА_5 та інших причетних осіб, оскільки під час проведення обшуків не відшукано та не вилучено всіх необхідних документів, та місцезнаходження яких на даний час встановлюється. З огляду на що, перебування підозрюваного на волі надасть йому можливість знищити чи спотворити будь-яку з речей чи документів.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні також слідчий суддя вважає реальним з огляду на наявність у цьому кримінальному провадженні трьох підозрюваних, а також вбачається причетність до вчинення протиправних дій інших осіб, що встановлюються органом досудового розслідування. Указане свідчить про реальну ймовірність того, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують підозрюваного, чим може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти їх до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на свою користь.

Також слідчий суддя вважає доведеним і наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який надає можливість підозрюваному ОСОБА_5 вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки за змістом матеріалів, що долучені до клопотання вбачається, що дії підозрюваних мають систематичних характер направлений на вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу психотропних речовин з метою отримання незаконного прибутку. За матеріалами кримінального провадження підозрюваний причетний до налагодження системи збуту психотропних речовин на території всієї країни, а інших джерел доходу ОСОБА_5 не має. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний може продовжити займатися злочинною діяльністю, що свідчить про існування ризику пов`язаного з можливістю останнього вчинити інше кримінальне правопорушення.

За положеннями процесуального законодавства України, що застосовуються з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), окремі положення яких можна екстраполювати на норми національного законодавства, що не містять однозначного регулювання спірних питань, вбачається, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані статтею 5 Конвенції, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Оцінюючи встановлені слідчим суддею ризики, через призму положень статті 178 КПК України, слідчим суддею, окрім вищевикладеного враховує також і те, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що вказує на наявність у нього певних соціальних зв`язків. Разом з тим, враховуючи характер вчинення інкримінованого йому правопорушення, його корисливий мотив, також те, що інкриміновані дії вчинено у період воєнного стану, обсяги заборонених речовин та ймовірну суму неправомірної вигоди, яка отримана підозрюваним від вчинення протиправних дій, зазначені вище обставини не зможуть утримати процесуальну поведінку підозрюваного на належному рівні, та не є такими, що перешкоджали б застосуванню до нього запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про обрання та застосування запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.

Згідно із частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» ЄСПЛ зазначив, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається.

При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до частини першої статі 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту пов`язане з тим, що такі запобіжні заходи є занадто м`якими та їх застосування не достатнє для забезпечення запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею, оскільки не виконання підозрюваним обов`язків у цьому кримінальному провадженні, не матиме належних наслідків, які б утримали його у належній процесуальній поведінці і може створити передумови для його переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, за таких обставин ОСОБА_5 отримає можливість незаконно впливати на свідків та/або інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні будь-яким чином.

Водночас, у випадку судом застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у виді застави, слід зазначити, що підозрюваний матиме можливість до внесення застави вчинити дії направленні на залишення території України та/або на переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням доведеності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому з урахуванням приписів пункту 4 частини другої статті 183 КПК України у вказаному випадку до ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Враховуючи обставини кримінального провадження та долучені до матеріалів клопотання докази, в тому числі документи, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення дій пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту психотропної речовини що вчинено за попередньою змовою групою осіб та до дій, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, слідчий суддя вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа могла вчинити даний злочин з досить високою ймовірністю.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, враховуючи, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням ним процесуальних обов`язків, заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 , тяжкістю покарання, яке йому загрожує, згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконанню підозрюваним ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, та відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 Рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до частини п`ятої статті 182 КПК України визначено розмір застави, щодо осіб підозрюваних у вчиненні злочину в залежності від тяжкості інкримінованого правопорушення.

Абзац 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже вихід за межі цих розмірів застави можливий лише як виключний випадок, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, які передбачено статтею 177 КПК України.

При визначенні розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 з огляду на приписи статті 182 КПК України, слідчим суддею враховується спосіб його життя, а саме наявність у нього у власності рухомого та нерухомого майна; значний оборот грошових коштів від здійснення ним протиправної діяльності, що на думку слідчого судді вказує на те, що визначення застави у межах пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України не матиме належного гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням ролі підозрюваного у кримінальному правопорушенні та характеру вчиненого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про можливість застосування до підозрюваного застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно та можливості визначення такого розміру застави на рівні 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку слідчого судді буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

За змістом частини третьої статті 183 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22 липня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий 22 липня 2025 року о 19.40 годині.

З огляду на імперативні положення, визначені частиною першою та другою статті 197 КПК України, строк триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22 липня 2025 року.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який діє до 19 вересня 2025 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на строк до 19 вересня 2025 року включно на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

не відлучатися із міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утриматися від спілкування з підозрюваними, свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у даному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного про наслідки невиконання покладених обов`язків, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та внесена застава звернута у дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 30 липня 2025 року через перебування судді в нарадчій кімнаті в іншій справі.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11