1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/412/25 1-кс/335/1740/2025
22 травня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обгрунтування якого заначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в мережі інтернет невідомі особи пропонують громадянам послуги з незаконного каналу перетину державного кордону України.
Встановлено Інстаграм акаунт за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 який здійснює та надає послуги із незаконного переправлення осіб через державного кордону України та послуги з підробки документів для осіб призовного віку з метою уникнення останніми мобілізації.
Вказаний Telegram-канал спеціалізується на публікаціях та повідомлень стосовно надання можливостей перетину кордону України та послуг оформлення спеціальних документів для ухилення від мобілізації. У вказаних публікаціях було виявлено профіль ОСОБА_5 ID: НОМЕР_1 , який був вказаний, як особа з ким спілкуватись стосовно послуг із незаконного переправлення осіб через державного кордон України та оформлення документів для ухилення від мобілізації. Ціни на послуги у вказаного користувача з організації та наданням засобів для незаконного переправлення осіб через державний кордон України та оформлення відповідних документів коливаються від 4 000 до 11 000 $.
Оплата здійснюється за передплатою у розмірі 50 % від загальної суми, а решта після виконання послуг і фактичного перетину кордону. Для конспірації злочинних дій користувач ОСОБА_5 ID: НОМЕР_1 використовує крипто-гаманець для отримання оплати за послуги з організації незаконного перетину державного кордону України та послуги з виготовлення медичних та інших документів, на пдставі яких «клієнти» можуть уникати мобілізації, а саме: TDtEbAWA42ZUzfLskXonBbDcTJNVGBpeUg. Під час відпрацювання гаманця, який використовувався для скоєння злочину, TDtEbAWA42ZUzfLskXonBbDcTJNVGBpeUg встановлено, що усі виводи активів у сумі 18 500 USDT у 12 транзакцій з вказаного гаманця переведено на гаманець, що належить біржі Binance, а саме на TDd33PxsJXFihz9XF4vkSoUf2jUcs62xqF.
Встановлено, що за даними транзакціями поповнювався крипто гаманець НОМЕР_2 , який належить акаунту id: НОМЕР_3 , власник якого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Аналізуючи кількість та загальну суму проведених транзакції з криптогаманця наданого користувачем @RomanCordon ID: НОМЕР_5 на криптогаманець ОСОБА_6 , - TDd33PxsJXFihz9XF4vkSoUf2jUcs62xqF можливо вважати, що ОСОБА_6 причетний до надання послуг з незаконного перетину державного кордону України. А саме здійснює обготівкування криптовалюти отриманої за проведення незаконної діяльності, а саме за організацію із незаконного переправлення осіб через державного кордону України та послуг з виготовлення медичних та інших документів, на підставі яких «клієнти» можуть уникати мобілізації.
Вході проведення заходів особистого ініціативного пошуку було встановлено, що у своїй діяльності із надання послуг з валютно-обмінних операцій ОСОБА_6 працює у групі та за попередньою домовленістю разом зі своїм батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який також причетний до проведення валютно-обмінних операцій та обготівковування криптовалюти, отриманої за проведення незаконної діяльності, а саме за організацію із незаконного переправлення осіб через державного кордону України та послуг з виготовлення медичних та інших документів, на підставі яких «клієнти» можуть уникати мобілізації.
Враховуючи викладене вище, стосовно невстановленої особи з ім`ям профілю у Телеграм @RomanCordon ID: НОМЕР_1 , яка організовує та надає засоби для незаконного переправлення осіб через державний кордон України, оформлює завідомо неправдиві офіційні документи на відстрочку від мобілізації, та осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які здійснюють обготівковування криптовалюти отриманої за проведення незаконної діяльності, а саме за організацію із незаконного переправлення осіб через державного кордону України та складання завідомо неправдивих офіційних документів, вказана група осіб діє з ознаками організованості, та за попередньою домовленістю використовуючи для конспірації своїх злочинних дій криптогаманець TDd33PxsJXFihz9XF4vkSoUf2jUcs62xqF, вчиняють кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.
В ході подальшого досудового розслідування було встановлено, що власником (користувачем) криптогаманця TDtEbAWA42ZUzfLskXonBbDcTJNVGBpeUg, на який здійснюються перерахування коштів за надання послуг з незаконного переправлення осіб через державний кордон України та складання завідомо неправдивих офіційних документів є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який у користуванні має мобільний телефон із номером НОМЕР_6 , до якого здійснена прив`язка облікового запису в месенджері «Telegram», через який ним здійснюється адміністрування телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », у якому публікуються оголошення щодо допомоги чоловікам з виїздом за кордон та відстрочкою.
Враховуючи викладене, слідче відділення отримало достатньо даних вважати, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , причетний до діяльності із незаконного переправлення осіб через державний кордон України та послуг з виготовлення медичних та інших документів, на підставі яких «клієнти» можуть уникати мобілізації.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою збереження зазначених речових доказів та забезпечення можливої спеціальної конфіскації, запобігання ризикам їх знищення, приховування, відчуження слідчий просить накласти на них арешт.
Слідчий в судове засідання не з`явився. В заяві, надісланій на електронну пошту суду 22.05.2025, просив клопотання розглядати за його відсутності.
ОСОБА_8 , повідомлений про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 22.05.2025 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила клопотання слідчого розглядати за відсутності ОСОБА_8 та його представника. В клопотанні представник також зазначила, що заперечує проти клопотання слідчого, оскільки воно подане з порушенням строку, а слідчим не доведено, що тимчасово вилучене в ході обшуку майно є доказом вчинення злочину.
У зв`язку із неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Ухвалою слідчого судді від 01.05.2025 слідчому надано дозвіл на обшуку квартири АДРЕСА_3 з метою відшукання мобільних телефонів, планшетів, комп`ютерної техніки, електронних та машинних носіїв інформації, сім-карт, блокнотів, чорнових записів, банківських карток, які місять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або були засобом (знаряддям) вчинення кримінального правопорушення.
В ході обшуку вищезазначеної квартири слідчим вилучені банківські картки, стартові пакети, сім-картки, мобільні телефони, флеш-накопичувачі, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. Крім того, слідчим в ході обшуку вилучені грошові кошти, які до зазначеного переліку не входять. Отже, грошові кошти є тимчасово вилученим майном.
Аналіз фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, викладені у клопотанні слідчого та рапорті оперуповноваженого УПК в Запорізькій області, показань свідка ОСОБА_10 , дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час обшуку мобільні телефони, стартові пакети, сім-картки, флеш-накопичувачі можуть містити сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Майно, яке має ознаки речового доказу, може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Незастосування арешту до вищезазначених речей може призвести до їх втрати, приховування, пошкодження, знищення або відчуження.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту мобільних телефонів, стартові пакети, сім-картки, флеш-накопичувачі з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження, сприятиме досягненню його дієвості, запобігатиме ризикам його знищення, приховування, відчуження, спотворення збереженої на ньому інформації. Таке тимчасове обмеження прав та законних інтересів власників та володільців зазначених речей співмірне завданням кримінального провадження.
В іншій частині клопотання слідчого задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
У клопотанні слідчим не зазначено, яким критеріям ст. 98 КПК України відповідають вилучені в ході обшуку банківські картки.
Вирішуючи клопотання слідчого в частині накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти в національній валюті, слідчий суддя виходить з наступного.
З метою забезпечення спеціальної конфіскації арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (абз. 1 ч. 4 ст. 170 КПК України).
З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що жодна особа не набула статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, якою передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Слідчим не доведено, що особа, в якої були вилучені грошові кошти, набула їх безоплатно, та того, що зазначені грошові кошти відповідають вищезазначеним ознакам.
З показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що останній жодних коштів невстановленій особі, яка пропонувала послуги з організації незаконного переправлення через державний кордон України, не перераховував.
Отже, клопотання слідчого в частині накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
З огляду на викладене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Щодо доводів представника ОСОБА_8 про пропуск слідчим строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.
Абзацем 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Клопотання про арешт майна, вилученого 07.05.2025 в ході обшуку в житлі ОСОБА_8 , надійшло до суду поштою 13.05.2025. У цей же день ухвалою слідчого судді зазначене клопотання повернуто прокуророві для усунення недоліків, встановлено прокурору строк для усунення недоліків клопотання до 13 год 55 хв 16 травня 2025 року.
Частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
16.05.2025 о 17 год 37 хв, тобто після спливу встановленого слідчим суддею строку, слідчим здано на пошту нове клопотання, яке отримано судом 20.05.2025.
Таким чином, доводи представника про пропуск слідчим строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, знайшли своє підтвердження.
Проте, пропуск слідчим строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не є підставною для відмови в прийнятті його до розгляду або відмови в його задоволенні.
В даному випадку слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна (грошових коштів) не через пропуску слідчим строку звернення до слідчого судді з клопотанням, а у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю наявності підстав та розумних підозр важжати, що зазначене майно підлягає спеціальній конфіскації.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно вилучене 07.05.2025 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , а саме:
- стартові пакети «Lifecell» з номерами телефонів: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , сім-карта з s/n: НОМЕР_13 ;
-мобільні телефони: «Samsung SGH-H600», IMEI: НОМЕР_14 із зарядним пристроєм; «Nokia 525», IMEI: НОМЕР_15 , із зарядним пристроєм; «Samsung GT-C3010», IMEI: НОМЕР_16 ; «Redmi» M2004J19PG», IMEI: НОМЕР_17 , у заблокованому стані; «Meizu M710H», IMEI: НОМЕР_18 , з пошкодженим екраном, у вимкненому стані; «Xiaomi», IMEI: НОМЕР_19 , з пошкодженим екраном, у вимкненому стані; «Bravis ALPHA», IMEI: НОМЕР_20 , з пошкодженим екраном, у вимкненому стані; «Xiaomi Redmi Note 13 Pro+», 1) IMEI: НОМЕР_21 , 2) IMEI: НОМЕР_22 , із сім-картою з номером телефону НОМЕР_23 ;
- 2 флеш-накопичувачі об`ємом пам`яті на 64 Gb та 4 Gb, із забороною відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
В іншій частині клопотання залишити без задоволення.
Копію ухвали вручити слідчому, прокуророві, власникові майна (або його представнику).
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1