Справа № 953/4417/25
н/п 1-кс/953/3664/25
"09" травня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що у ОСОБА_4 , користуючись умовами воєнного стану відповідно до яких була частково знищена облікова документації ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановленому місці та час на території Харківської області, але не пізніше вересня 2022 року, виник намір на вчинення протиправної діяльності у сприянні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом наданням засобів, в тому числі вчинене повторно, службовою особою з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період за попередньою змовою групою осіб з головою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_4 , розуміючи необхідність ретельної та можливо, тривалої підготовки до вчинення злочину, а також оцінивши зручність та переваги вчинення кримінальних правопорушень у складі групи осіб, що надає змогу об`єднати зусилля декількох осіб для успішного планування, підготовки, вчинення та приховування злочинної діяльності, що передбачало одночасність дій співучасників, направлених на досягнення спільного злочинного результату, розуміючи, що без ОСОБА_5 вчинити кримінальні правопорушення під час військового стану у зв`язку з виконанням службових обов`язків не вдасться, вирішив запропонувати участь у протиправній діяльності своєму знайомому ОСОБА_5 , який був головою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 та який вже тривалий час є практикуючим лікарем та має впливовий авторитет у суспільному середовищі.
В свою чергу останній, будучи тривалий на посаді голови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 та будучи знайомим, з ОСОБА_4 у невстановленому місці на території Чугуївського району Харківської області та час, але не пізніше вересня 2022 року надав свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності на постійній основі, що полягала у вчиненні нетяжкого та тяжких кримінальних правопорушень незаконному переправленні осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів, службовою особою з використанням службового становища, вчинені за попередньою змовою групою осіб та у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Отримавши згоду на вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 спільно з останнім розробив план злочинної діяльності, розподіливши між собою та ОСОБА_5 ролі при вчиненні кримінальних правопорушень, з яким був обізнаний ОСОБА_5 .
Таким чином, у невстановленому місці на території Чугуївського району Харківської області та час, але не пізніше вересня 2022 року, ОСОБА_4 , який мав лідерські та організаторські якості характеру, володіючи відомостями та знання про процедури постановки, обліку та знаття з обліку військовозобов`язаних, в тому числі алгоритму реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції, процедури проходження військовозобов`язаними військово-лікарської комісії, організувавши 27.03.2022 на території м. Зміїв Харківської області знищення облікової документації ІНФОРМАЦІЯ_3 таким чином, забезпечив прихованість дій співучасників.
Обговорюючи сумісну протиправну діяльність у невстановленому місці на території Чугуївського району Харківської області та час, але не пізніше вересня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розробили та погодили між собою детальний план злочинних дій, яким передбачили: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом наданням засобів, / вчинене повторно, службовою особою з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, шляхом видачі довідок військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку, на підставі яких заповнювалось шляхом внесення недостовірних відомостей та видавалось тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, датами до 24.02.2022 на підставі якого особи здійснювали перетин державного кордону.
Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного перетину державного кордону України та перешкоджання законній діяльності ЗС України, а саме діяльності, направленої на проведення мобілізаційних заходів до комплектування особовим складом військових частин ЗСУ, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб організували складення та видачу військовозобов`язаним громадянам України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 військово-облікових документів, на підставі яких вказані особи були виключені з військового обліку призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі довідок військово-лікарської комісії, після чого двоє з вказаних осіб здійснили перетин державного кордону України без наявності на те законних підстав.
В той же час постановка осіб на облік у конкретному РТЦК та СП не може здійснюватися за бажанням конкретних осіб, а відповідно до організаційно-методичних вказівок щодо особливостей ведення військового обліку військовозобов`язаних в органах військового управління, військових частинах та у військових комісаріатах, що додаються до Мобілізаційної директиви начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 18.06.2018 № 321/1168/дск «Про особливості ведення військового обліку військовозобов`язаних в органах військового управління, військових частинах та військових комісаріатах» та «Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного», затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 610, у разі постановлення громадянина України на військовий облік, посадовими особами РТЦК та СП повинен направитись запит у РТЦК та СП за минулим місцем проживання з метою витребування його особової справи, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 зроблено не було, що підтверджується відповідями з ІНФОРМАЦІЯ_7 . Однак незважаючи на вказане громадянам видавались відповідні довідки про непридатність до проходження військової служби.
07.05.2025 о 18 год 50 хв громадянину України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.
07.05.2025 о 18 год 57 хв. громадянина України ОСОБА_4 затримано відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.
07.05.2025 в період часу з 19 год. 24 хв. по 20 год. 35 хв. складався протокол затримання ОСОБА_4 , в ході чого проведено особистий обшук підозрюваного, в результаті якого виявлено та вилучено мобільні телефони.
Відповідно до матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 по теперішній час вчиняє дії, направлені на сприяння зменшення мобілізаційного ресурсу, створення перешкод, перепон в діяльності ЗСУ та інших військових формувань, що призводить до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, чим перешкодив законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
Таким чином, вилучені мобільні телефони підозрюваного можуть містити в собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме сліди незаконного оформлення та видачі військово-облікових документів за участі ОСОБА_4 , проте, враховуючи факт відмови надання доступу до їх операційної системи підозрюваним, є необхідність у їх арешті, з метою отримання можливості та додаткового часу для їх дослідження.
Вказані обставини будуть перевірені в ході проведення подальшого досудового розслідування, з метою встановлення походження вказаних документів, а також причетності ОСОБА_4 до їх виготовлення.
Вказане майно зберігається в кімнаті зберігання речових доказів СВ УСБУ в Харківській області.
В ході вказаних обшуків встановлено, що вилучені предмети, речі та документи є носіями інформації та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Конкретними фактами, які свідчать про те, що власниками телефонів є підозрюваний являється те, що вони вилучено в ході проведення його особистого обшуку, а також те, що в якості шпалер на головному екрані встановлено світлини, на яких зображено особи, які, відповідно до відомостей, отриманих від Державної міграційної служби, ззовні схожі на дітей ОСОБА_4
08.05.2025 постановою слідчого вказані предмети та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Сторона обвинувачення зазначає, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи міститься заява прокурора, в якій він просить провести судове засідання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі (т. 2 а.с. 103).
В матеріалах справи містяться заява ОСОБА_4 , в якій він просить провести судове засідання за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечує (т. 2 а.с. 102).
В матеріалах справи міститься заява захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 , в якій він просить провести судове засідання без його участі, проти задоволення клопотання заперечує з огляду на незаконність затримання та відсутність правових підстав для цього, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі (т. 2 а.с. 100).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
07.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, тобто сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів, з використанням службовою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно; ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб (т. 1 а.с. 71-110).
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.05.2025, 07.05.2025 о 18 год. 57 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого, з дотриманням вказаних вище норм КПК України, здійснено обшук затриманої особи, в ході якого, згідно зазначеного протоколу, вилучено вказане в клопотанні майно (т. 1 а.с. 111-115).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, вилучене в ході проведення особистого обшуку має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Стороною обвинувачення зазначено в клопотанні та доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Стороною обвинувачення в межах розгляду заявленого клопотання доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні сторони обвинувачення, доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешти майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, підлягає задоволенню.
На виконання та у відповідності до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон в корпусі сірого кольору, за зовнішніми ознаками схожий на пристрій марки Iphone, невстановленого імеі, марки, серії, з сім-картою невстановленого номеру мобільного телефону; мобільний телефон в корпусі сірого кольору, за зовнішніми ознаками схожий на пристрій марки Iphone, невстановленого імеі, марки, серії, з сім-картою невстановленого номеру мобільного телефону до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна - слідчий відділ Управління СБ України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1