Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа № 279/3851/25
Провадження № 1-кс/279/1030/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м.Коростень

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Коростенської окружної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2025 ОСОБА_5 надіслав через електронний кабінет до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області скаргу на бездіяльність Коростенської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення та зобов`язати уповноважену особу Коростенської окружної прокуратури внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.06.2025 скаргу було повернуто особі. На підставі ухвали Житомирського апеляційного суду від 16.07.2025 ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.06.2025 скасовано та скаргу передано на новий розгляд суду першої інстанції.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між слідчими суддями від 04.08.2025 розгляд скарги переданий слідчому судді ОСОБА_1 та призначений до розгляду на 14:30 годин 06.08.2025 року.

На огрунтування скарги ОСОБА_5 посилається на те, що 20.06.2025 він надіслав до Житомирської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 та ч.1 ст. 384 і ч.4 ст. 358 КК України. Оскільки після отримання вказаної заяви Коростенською окружною прокуратурою не внесено відомості за заявою ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, останній звернувся до суду зі скаргою у порядку статті 303 КПК.У судовому засідання 06.08.2025 заявник підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував, посилаючись на направлення заяви заявника за підслідністю до ДБР, про що надав відповідне підтвердження.

За клопотанням ОСОБА_5 , а також у зв`язку із закінченням часу, призначеного для розгляду даної скарги, у судовому засіданні оголошено перерву до 15:00 години 12.08.2025 року, зобов`язано прокурора надати підтвердження дати реєстрації заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні 12.08.2025 року прокурор надав інформацію про дату реєстрації заяви ОСОБА_5 20.06.2025 року, оскільки вона надійшла у розділ «спам» і не віддразу була виявлена прокуратурою. Після дзвінка ОСОБА_5 та перевірки електронної пошти в розділі «спам» заява була виявлена та зареєстрована 25.06.2025 року. Наступного дня заява була направлена за належністю до Територіального управління ДБР, розташованого у м.Києві.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши зміст скарги та долучені до нього докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно із частиною 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, та їх перелік визначені ч.5 цієї статті, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п.1 розд.ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020р. № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогамп.4ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України в свою чергу перебувають у тісному взаємозв`язку з ч.1 ст.2 та ст.11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того норми ст.214 КПК України мають застосовуватися системно з урахуванням інших загальних положень досудового розслідування (глава 19 розділу 3 КПК України), зокрема з урахуванням правил визначення підслідності кримінальних проваджень (ст.216 КПК) та місця проведення досудового розслідування (ст. 218 КПК України).

Тобто, вимога ст.214 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР не може застосовуватись без врахування та дотримання вимог законів, якими визначаються повноваження конкретного органу досудового розслідування (перелік наведено у ст.38 КПК України) щодо предметної юрисдикції, які визначені ст.216 КПК України, та без дотримання положень ст.218 КПК України, якими визначається територіальна юрисдикція органу досудового розслідування.

З аналізу вказаних положень можна зробити висновок про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Верховний Суд у своїй постанові №761/20985/18 від 16,05.2019 року наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Також Верховний Суд у своїй постанові № 556/450/18 від 30.09.2021 року вказав, що підставою початку досудового розслідування не є будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник, у першу чергу, має звернутися до уповноваженого державою органу із повідомленням про кримінальне правопорушення, в якому повинна зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Правова норма ч. 1 ст. 214 КПК України спрямована на забезпечення виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У даній справі ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність Коростенської окружної прокуратури за його заявою про невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.1 ст.384 , ч.4 ст.358 КК України, вчинених, на його думку, посадовими особами сектору ГВ «Д» УЗНД ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, а також співробітниками КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», під час проведення щодо нього медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння КНП "КМНКЛ "Соціотерапія», складання за результатами медичного огляду акта від 10.05.2025 року, висновку лікаря від 14.05.2024, та внесення записів до журналу медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для притягнення його Солом`янським районним судом м.Києва до адміністративної відповідальності у справі (№ 760/11969/24) про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП,

На переконання слідчого судді, зазначені ОСОБА_5 у заяві від 22.06.2025 обставини незгоди із процедурою проведення медичного огляду у відділенні медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння КНП "КМНКЛ "Соціотерапія", складеним за результатом медичного огляду висновком лікаря від 14.05.2024, внесенням запису до журналу , які були передумовою для притягнення його до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП , не свідчать про вчинення будь-якого суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, а тому не може бути підставою для початку досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги заявника слід відмовити.

Крім того, заявник неодноразово звертався з аналогічними за змістом заявами до Житомирської обласної прокуратури, Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 384 КК України за цих же обставин, що у заяві від 20.06.2025, та надалі оскаржував в порядку ст. 303 КПК бездіяльність щодо невнесення відомостей за такою заявою до ЄРДР, однак у задоволенні таких скарг ухвалами слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05.06.2025, від 25.06.2025 року (по справі № 296/6712/25), залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09.07.2025 року , ухвалою слідчого судді Херсонського міськрайонного суду Херсонської області від 25.06.2025 (по справі № 766/9486/25), залишеною без змін ухвалою Херсоноського апеляційного суду від 21.07.2025 року, було відмовлено.

При цьому, колегія суддів Житомирського апеляційного суду звернула увагу скаржника на те, що неодноразове звернення заявника із аналогічними заявами до різних правоохоронних органів, а в подальшому ініціювання скарг до слідчих суддів, незважаючи на наявність попередніх відмов у їх задоволенні, в сукупності можуть свідчити про системний характер таких дій заявника та наявність у його поведінці ознак зловживання процесуальними правами.

Верховний Суд у складі Касаційного кримінального суду в ухвалі від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к висловив правову позицію про те, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Суд також звертає увагу, що з огляду на наведені у зверненні ОСОБА_5 відомості, а також можливих неправомірних дій з боку працівників ГУ СБУ в м.Києв та Київської області, працівників КНП "КМНКЛ "Соціотерапія", його заява із супровідним листом від 26.06.2025 року направлена до територіального управління ДБР, розташованому у м.Києві, отже, така скарга не підлягає розгляду Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, оскільки у силу ст.306 КПК України віднесена до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Коростенської окружної прокуратури Житомирської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення та зобов`язання внести відомості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_6