Провадження №: 1-кс/755/1882/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , про відвід слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від кримінального провадження № 0000312 від 08.03.2023 року, за ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

28 травня 2025 року адвокат ОСОБА_3 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000312 від 08.03.2023 року, за ч. 1 ст. 122 КК України.

В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2023 року зобов`язано відповідальних осіб Дніпровського УП ГУНП у місті Києві виконати вимоги статті 214 КПК України за заявою ОСОБА_5 від 20 лютого 2023 року.

Листом від 14 березня 2023 року Дніпровським УП ГУНП у місті Києві повідомлено, що за результатами виконання ухвали суду внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000312 від 08 березня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

10 вересня 2024 року попереднього слідчого - ОСОБА_6 було відведено ухвалою слідчого судді у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків у межах даного кримінального провадження - зволіканням у розслідуванні та невиконанням письмових вказівок, наданих прокурором. У своїй ухвалі слідчий суддя прямо вказав на систематичні порушення процесуального закону, що проявлялися у неналежному проведенні розслідування попереднім слідчим. Проте, попри рішення суду та чітке зазначення на недоліки у розслідуванні, нова слідча, яка отримала це провадження, також не вжила належних заходів для усунення попередніх порушень і продовжила практику зволікань. Зокрема, незважаючи на вказівки від прокурорів та вище стоячого керівництва, нова слідча не провела необхідних процесуальних дій, що безпосередньо впливає на своєчасність і якість досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також належність і допустимість отриманих у його ході доказів. Відтак, слідча проявляє необ`єктивність у вищевказаному кримінальному провадженні зважаючи на свідоме та системне порушення норм КПК України.

Затягування слідчою виконання процесуальних дій, які були надані як письмові вказівки прокурором, ігноруючи обов`язки визначені, ст. 40 КПК України, якою передбачено, що слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі, неприйняття рішень або ігнорування очевидної бездіяльності слідчого, чинення перешкод в ознайомленні з матеріалами провадження, вказує на наявність суб`єктивного ставлення слідчого до провадження або його особистої зацікавленості в тому, щоб досудове розслідування затягувалося.

З такого аспекту, тривале розслідування, яке не обумовлене об`єктивними причинами, може бути розцінене як доказ упередженості слідчого.

Крім того, слідча в протидію закону не надавала представнику ОСОБА_5 матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Окрім того, невмотивоване закриття кримінального провадження прямо порушило права потерпілого, що свідчить про порушення слідчою принципу рівності прав, закріплений у Конституції України.

В судове засіданні адвокат ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, не з`явився, повідомив про поважність своєї неявки та клопотав про відкладення судового засідання.

Потерпілий ОСОБА_5 та слідчий, будучи належним чином повідомленими про день та час судового розгляду, також не з`явились.

Оскільки неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду заяви про відвід, слідчий суддя не вбачає підстав для відкладення судового розгляду.

Ознайомившись з доводами заяви про відвід, слідчий суддя дійшов наступного.

Так, в провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000312 від 08.03.2023 року, де ОСОБА_5 визнаний потерпілим.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 81 КПК України заяву про відвід слідчого під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.

Положеннями статей 77 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого в кримінальному провадженні. Прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

З огляду на мотивування заявленого відводу, в даному випадку правовою підставою для відводу, на яку посилається заявник, є п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України: існування обставин, що викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості слідчого.

Для відводу слідчого з такої підстави необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно вказують на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

В свою чергу, заявником до заяви про відвід на підтвердження того, що старшою групи слідчих, призначено слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 надано лише лист «про розгляд заяви» від 24.03.2025 року

В той час як з норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, саме на заявника, як на особу, яка є вільною у провадженні у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, довести слідчому судді шляхом самостійного обстоювання стороною захисту її правових позицій про наявність обставин передбачених ст. 77 КПК України, які б обумовлювали відвід слідчого.

Разом з тим, заявлений відвід не містить жодних належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, зокрема доказів упередженості слідчого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, а зазначені у заяві доводи не можуть бути підставою для відводу, оскільки ґрунтуються лише на особистому сприйнятті та інтерпретації заявником тієї чи іншої конкретної ситуації. Заявлений відвід зводиться до незгоди з порядком проведення досудового розслідування та припущень щодо упередженості слідчого.

Проте, така незгода не свідчить про упередженість та необ`єктивність слідчого не є підставою в розумінні ст. 77 КПК України для його відводу. У разі незгоди з діями слідчого потерпіла сторона наділена правом оскаржити їх в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України закріплено право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування, відповідно до встановленого цією статтею переліку рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені.

Згідно з ч. 3 ст. 303 КПК, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З викладеного вбачається, що прийняття слідчим процесуальних рішень у кримінальному провадженні не свідчить про його упередженість в цьому провадженні. До того ж, залежно від стадії кримінального провадження, дії чи бездіяльність, так само як і процесуальні рішення, бездіяльність, можуть бути предметом оскарження до слідчого судді, суду, а також предметом оцінки відповідних доказів, зібраних з допущенням таких порушень щодо їх належності, допустимості та достовірності на стадії судового розгляду.

З огляду на викладене, підстави, передбачені ст. 77 КПК України, для задоволення заяви про відвід слідчого відсутні, а тому у задоволенні заяви про відвід належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , про відвід слідчого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від кримінального провадження №0000312 від 08.03.2023 року, за ч. 1 ст. 122 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7