У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/2554/25

провадження № 1-кс/0285/727/25

14 травня 2025 року м. Звягель

Слідчий суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчого Слідчого відділення Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 ,

погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Березівка, Ємільчинського району Житомирської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001801 від 29.12.2023,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий, за погодженням прокурора, 14.05.2025 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтовує тим, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , без дозволу відповідних командирів та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 09.05.2023 близько 10 год. самовільно залишив пункт дислокації військової частини та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 06.05.2024, коли у супроводі працівників військової служби правопорядку ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув до Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, що за адресою: вул. Перемоги, 54, м. Житомир, чим закінчив вчинення злочину. За час відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 в період з 09.05.2023 по 06.05.2024 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами місця проходження служби, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення до військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР.

13.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 п.п.1,3,5 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечила проти обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила відмовити у задоволенні клопотання за необґрунтованістю.

Підозрюваний у судовому засіданні погодився з думкою захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думки сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали справи,? ? приходжу до наступного висновку.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких визначено ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Стаття 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З матеріалів справи слідує, що Звягельським РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001801, відомості про яке 29.12.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 13.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у самовільному залишенні військової частини ввійськовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Підозрюваного ОСОБА_4 затримано не було.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч.2 ст.184 КПК України надані підозрюваному 13.05.2025.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст. 177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінюючи наявні у справі матеріали, та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність ризиків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду слідчим у клопотанні обґрунтовано тяжкістю ймовірного покарання, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Отже, небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватись тільки в залежності від суворості можливого покарання. Вона повинна визначатись з урахуванням інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, його майновий стан, зв`язки з державою та його міжнародні контакти. Якщо утримання під вартою продовжується тільки з причин побоювань, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, його треба звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії того, що не переховуватиметься від суду, наприклад, внесе заставу.

Жодних доказів ймовірного переховування від органів досудового розслідування прокурором до клопотання не долучено та в судовому засіданні не наведено. Обґрунтування прокурором існування ризику переховування від органу досудового розслідування лише тяжкістю покарання та наявністю підозри є формальним. Тому слідчий суддя доходить висновку про недоведеність прокурором цього ризику.

Також, слідчий суддя доходить висновку про недоведеність прокурором існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_4 з`являється на всі виклики слідчого, інших кримінальних правопорушень не вчинив.

Крім того, прокурором не доведено ризик незаконного впливу на свідків, оскільки в клопотанні не вказані конкретні свідки, на яких може вплинути підозрюваний та яким саме чином, враховуючи факт його постійного перебування за межами військової частини, яку він самостійно залишив; не надані докази того, що з часу вчинення підозрюваним відповідного кримінального правопорушення він намагався вплинути на свідків в даному провадженні. Також військовослужбовці, які продовжують військову службу і можуть бути потенційними свідками у провадженні, фактично не мають змоги контактувати з підозрюваним, який перебуває поза службою.

Таким чином, враховуючи вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що за доведеності обґрунтованості підозри, наведені прокурором доводи та долучені до клопотання докази не свідчать про наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків, які б зумовлювали необхідність застосування відносно підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 177-178, 181, 183,184, 193, 194, 309 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Дата проголошення повного тексту ухвали 15.05.2025 о 15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1