Справа № 530/376/25
Номер провадження 1-кп/530/112/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2025 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_8

розглянувши в судовому засіданні в залі суду, в місті Зіньків, Полтавської області кримінальне провадження № 0000022 від 20.01.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, студента 2 курсу РЦПТО м. Зіньків, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,-

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.01.2025 близько 19 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись на узбіччі автодороги по вул. Центральній в с. Велика Павлівка, Полтавського району, Полтавської області, побачив неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

У цей час у ОСОБА_4 винник умисел на спричинення тілесних ушкоджень іншій людині. Так, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розпочав безпричинну сварку із неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ході якої, умисно завдав одного удару кулаком правої руки в обличчя неповнолітнього ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 у цей же час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, завдав одного удару лобною частиною своєї голови в область лобної частини голови неповнолітнього ОСОБА_6 у цей момент, неповнолітній ОСОБА_5 спробував розборонити та перешкодити ОСОБА_4 наносити тілесні ушкодження ОСОБА_6 , однак ОСОБА_4 не зупинившись на досягнутому, не погоджуючись з діями ОСОБА_5 умисно завдав йому ще двох ударів кулаками обох рук в обличчя.

В результаті вищевказаних умисних та протиправних дій ОСОБА_4 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 завдано тілесних ушкоджень у вигляді: синців на обличчі, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №31 від 24.01.2025 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В результаті вищевказаних умисних та протиправних дій ОСОБА_4 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 завдано тілесних ушкоджень у вигляді: ділянки осаднення епідермісу шкіри з внутрішньо-шкірними крововиливами, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №30 від 24.01.2025 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, за обставин, зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно все так і відбулося, розкаявся , вказав що дійсно був у стані алкогольного сп`яніння , прохав суворо не карати , у потерпілих прохав пробачення , вказав що штраф йому немає чим сплачувати .

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив що дійсно у січні 2025 року він разом із своєю сестрою яка є неповнолітньою та із ОСОБА_9 ішли у спортзал та зустріли ОСОБА_10 який почав "чіплятися" до його сестри , коли він почав заступатись , то ОСОБА_11 наніс йому один удар у область носа , потім підскочив ОСОБА_12 до них і ОСОБА_11 зчепився із ОСОБА_13 та упали у скотились у рівчак , там він не бачив цих подій , а коли вони вийшли із кущів то ОСОБА_11 ще наніс йому один удар кулаком у щелепу . На запитання суду відповів що дійсно ОСОБА_11 прохав пробачення у нього і він не має претензій до останнього та ненаполягає на суворому покаранні.

Потерпілий ОСОБА_6 повідомив суду що дійсно у січні 2025 року він та ОСОБА_14 і його сестра неповнолітня ішли до спортзалу , зустріли ОСОБА_10 який був випивши та почав перегороджувати дорогу сестрі ОСОБА_15 а той заступився за сестру , тоді ОСОБА_11 ударив в область носа ОСОБА_15 , потім він підскочив і він і ОСОБА_11 упали у кущі де ОСОБА_16 наніс йому удари , потім вони вийшли із кущів і ОСОБА_17 ще зчепився із ОСОБА_18 ще там вони щось бились , а потім ми втекли та звертались і в поліцію і в лікарню. На запитання суду потерпілий повідомив що діцсно ОСОБА_11 прохав у нього пробачення , в якійсь мірі він його пробачив , не наполягає на суворому покаранні та претензій не має.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілих, оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого, докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України протокольною ухвалою визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються.

Своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України..

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, при призначенні покарання суд також враховує і наступне. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищевикладене, при призначенні обвинуваченому міри покарання судом враховується те, що кримінальне правопорушення вчинене ним відноситься до кримінальних проступків. Його негативне ставлення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставини що обтяжують покарання: вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом враховується також те , що обвинувачений раніше не судимий, але враховує той факт , що обвинувачений вказав що штраф йому немає чим платити , тому на переконання суду покарання йому слід призначити у вигляді громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді 60 ( шістдесят) годин громадських робіт

До вступу цього вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Зіньківський районний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1