Справа № 509/529/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000455 від 31.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм у ДП "Морський торгівельний порт "Чорноморськ", не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Не пізніше 31 серпня 2024 року, точної дати та часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , невстановленим шляхом придбав корпус ручної осколкової гранати Ф-1 дистанційної дії із запалом типу УЗРГМ із маркуванням «196-79 УЗРГМ-2 583», яку в подальшому зберігав у невстановленому місці та носив при собі.

Також, 31.08.2024 року близько 03 години 20 хвилин, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Великодолинське, за координатами - 46°19'43.9"N 30°33'54.7"E, поблизу приміщення гаражу № НОМЕР_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у останнього виник умисел направлений на умисне заподіяння смерті особам, які перебували у зазначеному гаражному приміщені, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , шляхом підриву бойового припасу у вигляді ручної осколкової гранати Ф-1 дистанційної дії із запалом типу УЗРГМ із маркуванням «196-79 УЗРГМ-2 583», яку останній попередньо мав при собі.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на умисне заподіяння смерті вказаним особам, які як йому було достовірно відомо перебували у вказаному гаражному приміщені, обвинувачений ОСОБА_4 , 31.08.2024 року близько 03 години 50 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи біля воріт приміщення гаражу № НОМЕР_1 , за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, розуміючи вибухові властивості бойового припасу, взяв ручну осколкову гранату Ф-1, яка являється вибуховим пристроєм, призначеним для ураження живої сили, та привів її в бойову готовність, шляхом висмикування запобіжної чеки (металевого кільця), після чого відпустив запобіжну скобу та кинув ручну осколкову гранату Ф-1, через відкриті ворота гаражного приміщення, внаслідок чого запал УЗРГМ із маркуванням «196-79 УЗРГМ-2 583», призначений до вибуху розривного заряду було приведено до дії, що призвело до вибуху всередині приміщення, тим самим обвинувачений ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного наміру до кінця.

В результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у активуванні та вибуху бойового припасу у вигляді ручної гранати типу Ф-1, спорядженої одним засобом підриву УЗРГМ із маркуванням «196-79 УЗРГМ-2 583», металевими осколками, що утворились внаслідок вибуху зазначеного бойового припасу, завдано тілесних ушкоджень: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вигляді: множинних багато-осколкових поранень м`яких тканин грудної клітини та живота з множинними металевими сторонніми тілами м`яких тканин передньої та задньо-бокової поверхні грудної клітини та живота, одне з яких в поперековій ділянці зліва по краю 12-го лівого ребра проникає в черевну та грудну порожнину з пораненням селезінки (з подальшим її видаленням), поранення діафрагми зліва (наявність стороннього тіла металевої щільності в нижній частині лівої легені) та ускладнилась внутрішньочеревною кровотечою (200 мл. крові) та лівобічним гемопневматориксом (наявність повітря та крові у плевральній порожнині), множинні осколкові поранення у ділянці підборіддя, лівої сідниці, лівої підлотної ділянки, поранення м`яких тканин лівої гомілки, лівого гомілково-ступневого суглобу та лівої стопи із наявністю мілких металевих уламків, які супроводжувались підшкірною емфіземою ділянки лівої сідниці, між тканинною емфіземою лівого стегна (наявністю пухирців повітря в товщі м`яких тканин); ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді: мінно-вибухової травми, множинних осколкових поранень волосистої частини голови; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді: мінно-вибухової травми, вогнепального багато-осколкового проникаючого поранення черевної порожнини зліва, металеві сторонні тіла в паренхімі печінки, травматичний шок, зовнішньої кровотечі з ран, множинних металевих сторонніх м`яких тканин грудної клітки зліва, лівого плеча, контузії очного яблука, відшарування сітківки, субкон`юктевального крововиливу; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді: вогнепальних осколкових поранень грудної клітини, лівого стегна, таза та лівого передпліччя.

Обвинувачений ОСОБА_4 , вважаючи, що досяг своєї злочинної мети, залишив місце вчинення злочину, однак наслідки його єдиного злочинного наміру у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 не настали, з причин, що не залежали від його волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.15 ч.2 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом та більше особам, та за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах. Докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчиненого ним злочину. Щиро розкаювався.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, подали письмові заяви про проведення судового розгляду даного кримінального провадження без їх участі. Цивільного позову не заявили.

За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом та більше особам, та за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суди повинні виходити з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненим ним кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що характеризують вчинений злочин, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ступенем тяжкості вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином (п.1 ч.2 ст.115) та тяжким злочином (ч.1 ст.263 КК України).

Обвинувачений ОСОБА_4 має середньо-спеціальну освіту, офіційно працевлаштований у ДП "Морський торгівельний порт "Чорноморськ" на посаді водія, за місцем роботи характеризується позитивно, не одружений, мав на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , 2007 року народження (станом на час розгляду справи вже повнолітня), та ОСОБА_14 , 2012 року народження, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий,

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбаченими ст. 67 КК України, є вчинення злочину загальнонебезпечним способом та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкоголь ного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 68 КК України при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд також враховує ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочинів, особу винного, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілих якими не заявлялись цивільні позови до обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та наявність двох обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 115 КК України (з урахуванням положень ч.2 ст. 15, ч.ч. 1,3,4 ст.68 КК України) та ч.1 ст.263 КК України та відповідно до ч.1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченим та попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять у загальному розмірі 28006 грн. 70 коп., які відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешти на майно, які накладено ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.09.2024 року, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін, так як суд прийшов до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України та ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання - 31 серпня 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у загальному розмірі 28006 (двадцять вісім тисяч шість) гривень 70 копійок.

Арешти на майно, які накладено ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.09.2024 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку упаковано до паперового конверту; шорти зеленого кольору із етикеткою на якій наявний напис «Nike» зі слідами речовини бурого кольору, які упаковано до паперового конверту; шматок (фрагмент) синтетичного матеріалу із нашаруванням речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту; рюкзак чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з патчем «The North Face», який упаковано до паперової коробки; обкладинка від паспорту на якій наявне наскрізне пошкодження, яку упаковано до полімерного сейф пакету НПУ № FPS 5013451; пара будівельних рукавиць із вставками салатового кольору, які упаковано до паперового конверт; змив з речовини бурого кольору, яку виявлено на підлозі у приміщенні коридору, та який упаковано до паперового конверту; змив з речовини бурого кольору, яку виявлено на підлозі у приміщенні коридору, та який упаковано до паперового конверту; змив з речовини бурого кольору, яку виявлено на перемикачі світла у приміщенні коридору, та який упаковано до паперового конверту; змив з речовини бурого кольору, яку виявлено на дверній ручці, що веде до ванної кімнати, та який упаковано до паперового конверту; змив з речовини бурого кольору, яку виявлено дверях, що ведуть до ванної кімнати, та який упаковано до паперового конверту; змив з мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A14», та який упаковано до паперового конверту; резиновий чохол чорного кольору на задній поверхні у правому нижньому куті якого виявлено вм`ятину, та який упаковано до полімерного сейф пакету НПУ № FPS 5013452; простирадло зі слідами речовини бурого кольору, яке упаковано до паперової коробки; наволочка зі слідами речовини бурого кольору, яку упаковано до паперової коробки; уламки змішаної форми та розмірів зі слідами термічної дії, які упаковано до полімерного сейф пакету НПУ № CRI1019045; камінь зі слідами речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту; змив зі сліду речовини бурого кольору з підлоги на тропі, який упаковано до паперового конверту; змив з підлоги біля гаражу, та який упаковано до паперового конверту; фрагмент тканини зі слідами речовини бурого кольору біля вхідної двері, який упаковано до паперового конверту; змив з краю вхідних воріт до гаражу, який упаковано до паперового конверту; зіскоб зі слідами речовини бурого кольору виявлений неподалік гаражу, який упакований до паперового конверту; металеве кільце та металевий важіль із маркуванням «196», які упаковано до паперової коробки; резиновий капець, «46» розміру зі слідами речовини бурого кольору, який упаковано до паперової коробки; 8 металевих уламків, нечіткої та різної форми, які знаходяться на шматку медичного бинту, та які упаковано до полімерного сейф пакету НПУ № SUD2008555, що передані до камери схову речових доказів ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, - знищити.

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A54 5G», який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_15 , - вважати повернутим власнику ОСОБА_15

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A14», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , серійний номер № НОМЕР_4 упаковано до полімерного сейф пакету № CRI 1207509, який передано до камери схову речових доказів ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1