Номер справи 171/1925/25
Номер провадження 1-кп/171/169/25
ВИРОК

Іменем України

29.05.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 22.04.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кримне Старовижівського району Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не судимого, на утримані нікого не маючий, групи інвалідності не маючий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , оператора 2 відділення радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , військове звання «сержант»,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи на території с. Новоукраїнка Вугледарської міської громади Волноваського району Донецької області, у невстановленому дізнанням час та місці, але не пізніше кінця березня 2023 року у останнього виник умисел на протиправне заволодіння бюджетними коштами, які виділялись з державного бюджету України для нарахувань та виплат грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 відповідно до встановленого порядку та обсягах визначеним діючим законодавством, шляхом введення в оману посадових осіб військової частини НОМЕР_1 за наступних обставин.

ОСОБА_3 , будучи обізнаним з вимогами Законів України, зокрема Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», з 17 квітня 2023 року фактично не перебуваючи на військовій службі, отримав за квітень 2023 року 77 599 грн. 47 коп. грошового забезпечення, з яких 21 133 грн. 33 коп. отримано шляхом обману.

Реалізуючи вказаний протиправний умисел, направлений на заволодіння бюджетними грошовими коштами, які виділялись з державного бюджету України, що належать військовій частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_3 18.03.2023 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (наказ №102 від 08.04.2023) терміном на 30 діб вибув з місця дислокації для проходження реабілітаційної відпустки за станом здоров`я. При цьому повертатися до військової частини НОМЕР_1 намірів у нього не було. ОСОБА_3 , розуміючи, що коли закінчиться термін вказаної відпустки, у разі, якщо він не повернеться, командування почне його розшукувати, тому ще знаходячись в АДРЕСА_2 перед відбуттям у відпустку, він для себе розробив план, а саме свою відсутність командуванню військової частини він буде аргументувати поганим самопочуттям та продовженням лікування. При цьому, ОСОБА_3 розумів, що поки його законність відсутності на військовій службі не викликатиме сумнівів, йому будуть нараховувати грошове забезпечення, чого і бажав.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом обману, фактично не перебуваючи на військовій службі, переслідуючи корисливу мету, не повернувся до військової частини НОМЕР_1 з реабілітаційної відпустки та повідомив командуванню військової частини, в якій він проходив службу, про своє подальше лікування, що не відповідало дійсності та продовжив повідомляти командуванню неправдиві відомості про поважність причин не з`явлення до місця несення служби.

За таких обставин ОСОБА_3 , вводячи в оману своє безпосереднє командування щодо поважності причин відсутності на військовій службі з 17.04.2023 по 30.04.2023, діючи умисно, шляхом обману в період часу з 12.05.2023 по 24.05.2023 отримав грошове забезпечення у розмірі 21133 грн. 33 коп.

Таким чином, з 17.04.2023 по 30.04.2023 ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх шахрайських дій, діючи шляхом обману, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою неправомірного заволодіння чужим майном бюджетними коштами, які виділялись з державного бюджету України для військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що у зв`язку з перебуванням військовослужбовця на лікуванні такому військовослужбовцю продовжується виплата грошового забезпечення, всупереч дійсності ввів в оману посадових осіб командування військової частини НОМЕР_1 , повідомляючи неправдиві відомості про своє перебування на лікуванні, внаслідок чого останній продовжував отримувати грошове забезпечення як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , що призвело до безпідставного нарахування йому грошового забезпечення за період з 17.04 2023 по 30.04.2023 у розмірі 21133 грн. 33 коп., чим завдав матеріальних збитків державному бюджету України на загальну суму 21133 грн. 33 коп. в особі військової частині НОМЕР_1 .

Тобто, в період часу з 12.05.2023 по 24.05.2023 ОСОБА_3 шляхом обману заволодів грошовими коштами військової частини НОМЕР_1 , які йому були виплачені як грошове забезпечення за період служби з 17.04.2023 по 30.04.2023 у розмірі 21133 гривень 33 копійки, чим завдав матеріальної шкоди державному бюджету України на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Також, до обвинувального акта додана письмова заява представника потерпілого ОСОБА_5 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

У кримінальному проступку майнова шкода становить 21133 гривень 33 копійки, яка відшкодована в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з наступного.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, військовослужбовець, на утримані малолітніх дітей не маючий, раніше не судимий, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у психіатра не перебуває, на обліку у нарколога не перебуває.

За таких обставин, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також з метою запобігання можливості вчинення ним нових кримінальних проступків і злочинів, йому слід призначити покарання у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст.190 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні

Керуючись ст.ст.368,370,374,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1