печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.05.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000013 від 02.02.2024, -

В С Т А Н О В И В :

21.08.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.05.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000013 від 02.02.2024.

З матеріалів скарги адвоката ОСОБА_3 вбачається, що слідчим відділом в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 02.02.2024.

20.05.2025 слідчим відділом в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено та поміщено до спец. пакету ДБР 014943 мобільний телефон Redmi Note 10 Pro IMEI НОМЕР_1 із номером телефону НОМЕР_2 .

У зв`язку з відсутністю накладення арешту на майно, 27.07.2025 адвокатом ОСОБА_3 було направлено клопотання старшому слідчому в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань з проханням повернути мобільний телефон марки Redmi Note 10 Pro IMEI НОМЕР_1 із номером телефону НОМЕР_2 власнику.

13.08.2025 засобами поштового зв`язку адвокатом ОСОБА_3 було отримано постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 05.08.2025.

Вказану постанову, як і обґрунтування відмови слідчого, сторона захисту вважає невмотивованою, необґрунтованою та такою, що не містить посилань на норми Кримінального процесуального кодексу України щодо прийнятого рішення з наступних підстав.

Таким чином, вилучення майна на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку не є тотожним арешту майна, що накладається в порядку, передбаченому ст.170 КПК України, і не може його підміняти. Доводи слідчого щодо відсутності необхідності накладення арешту є необґрунтованими.

20.05.2025 слідчим відділом в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено та поміщено до спец. пакету ДБР 014943 мобільний телефон Redmi Note 10 Pro IMEI НОМЕР_1 із номером телефону НОМЕР_2 .

27 травня 2025 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у справі №757/24433/25-к постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення мобільного телефону Redmi Note 10 Pro imei: НОМЕР_1 .

З оскаржуваної постанови вбачається, що арешт на вилучене в ході обшуку майно в ході досудового розслідування не накладався, що підтверджується обґрунтуванням слідчого про відмову в задоволенні клопотання.

Посилання слідчого у постанові від 05.08.2025 на відсутність необхідності арешту вилученого в ході обшуку майна, оскільки воно вказане в ухвалі слідчого судді згідно ч. 7 ст. 236 КПК України є безпідставними, оскільки першим реченням ч.7 ст. 236 КПК України вказано, що в ході обшуку слідчий має право вилучати речі виключно тимчасово, і, отже, незалежно від того, чи вказані вони в ухвалі слідчого судді, речі, вилучені в ході обшуку, є тимчасово вилученим майном.

При цьому, як уже зазначалося вище, у встановлений законом строк з клопотанням про арешт вилученого майна чи речових доказів слідчий або прокурор до суду не звернулися та арешт на них не наклали. Усі наведені вище обставини та міркування, на переконання сторони заявника, свідчать про порушення вимог КПК України в ході обшуку та вилучення майна, яке належить ОСОБА_4 , у зв`язку з чим вилучене майно підлягає поверненню.

Також стороною захисту в скарзі зазначено, що досудовим слідством також не було надано доказів на підтвердження того, що мобільний телефон марки Redmi Note 10 Pro IMEI НОМЕР_1 із номером телефону НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , який був вилучений під час обшуку 05.05.2025, має відношення до кримінального провадження N №0000013 від 02.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1, ст. 336 КК України.

Таким чином, посилання слідчого ОСОБА_5 у відмові в задоволенні клопотання є безпідставним та необґрунтованими.

При цьому, постанова слідчого була обґрунтована тим, що режим тимчасово вилученого майна поширюється лише на вилучене в ході обшуку майно, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на проведення обшуку в ухвалі слідчого судді, та ке відносяться предмети, які вилучені законом з обігу. Вилучення майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі надання дозволу на проведення обшуку, не зумовлює необхідність додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

В судове засідання представник особи, в інтересах якої подано скаргу, не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Адвокат ОСОБА_3 в прохальній частині скарги просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Представник Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило.

Вивчивши скаргу, додані до неї документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Аналізуючи доводи адвоката ОСОБА_3 , підстави звернення із вказаною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові слідчого про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні надано обґрунтування підстав, а відтак приходить до висновку, що постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі діючого кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її неповноту та необґрунтованість підстав не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 05.05.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000013 від 02.02.2024 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1