В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 359/7698/25
Провадження № 1-кп/359/665/2025
14 липня 2025 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тинда Амурської області РФ, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,
Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами, далі Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами, далі Інструкція) визначено порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї та боєприпасів. Однак, у порушення зазначеного нормативно-правового акту ОСОБА_5 , не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, придбав не менше 122 (сто двадцять два) боєприпаси різного калібру, які почав зберігати за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому, 13.11.2024 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 122 боєприпаси, а саме: 17 (сімнадцять) боєприпасів калібру 9х18, 8 (вісім) боєприпасів калібру 5,45х39 мм, 96 (дев`яносто шість) боєприпасів калібру 7,62х39 мм, 1 (один) боєприпас калібру 7,62х54R, які останній зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями вчинив незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями вчинив незаконну переробку вогнепальної зброї,тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263-1 КК України.
14.07.2025 між обвинуваченим за участі захисника та прокурором укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинах і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту в судовому провадженні. Сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначенні ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ч. 1 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, із звільненням на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, який визначить суд, із визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, і наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.
Заслухавши доводи обвинуваченого, думку прокурора і захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією), внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу; за ч.1 ст.263-1 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї. Вищевказані кримінальні провадження, відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 14 липня 2025 року, між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України. Узгоджена міра покарання, визначена в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника і призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави, після набрання вироком законної сили.
Питання щодо речових доказів вирішується судом, відповідно до ст. 100 КПК України.
До того ж, враховуючи, що предметом злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України, є вогнепальна зброя і бойові припаси, суд вбачає необхідність застосування спеціальної конфіскації вказаних предметів за відсутності ознак їх знецінення. Зважаючи на військову й економічну цінність боєприпасів, а також необхідність за допомогою їх конфіскації наповнення державного бюджету України, Верховним Судом України зазначено, що останні необхідно передавати в установи МВС України, а вибухові речовини на склади військових частин, вилученні в ході досудового слідства у кримінальних справах вогнепальну зброю, набої, гільзи і патрони.
У відповідності до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна або незастосування спеціальної конфіскації, тощо.
На підставі викладеного, з урахуванням незастосування покарання у виді конфіскації майна та застосування судом спеціальної конфіскації лише до набоїв калібру 7х62 у кількості 95 штук; набоїв калібру 9х18 у кількості 17 штук; набоїв калібру 5х45 у кількості 8 штук; карабіну з візуальними ознаками переробки під постріли чергами МКМ- «МКМ-072Сб» №КІ-МО8889, арешт тимчасово вилученого майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28.11.2024, підлягає частковому скасуванню.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
Угоду від 14 липня 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч. 1 ст. 263-1 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;
- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, не обирати.
Арешт тимчасово вилученого майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28.11.2024, на ніж мисливський, телескопічну палицю (спец засіб) і дозвіл на зброю до карабіну «МКМ-072Сб» на ім`я ОСОБА_5 - скасувати.
Речові докази, відповідно до постанов старшого слідчого Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 02.04.2025, 05.04.2025, 29.04.2025, 21.05.2025, які зберігаються у камері речових доказів Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, а саме:
- 17 (сімнадцять) боєприпасів калібру 9х18, 8 (вісім) боєприпасів калібру 5,45х39 мм, 96 (дев`яносто шість) боєприпасів калібру 7,62х39 мм, 1 (один) боєприпас калібру 7,62х54R; нарізну вогнепальну зброю, автомат калібру 7,62х39, виготовлений шляхом переробки саморобним способом мисливського карабіну МКМ-072Сб, серійний номер НОМЕР_1 , калібру 7,62х39 - конфіскувати на користь Держави України;
- ніж в піхвах, який відноситься до холодної клинкової зброї колючо-ріжучої дії та виготовлений по типу мисливських ножів і телескопічну дубинку, яка відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії повернути власнику - ОСОБА_5 ;
- залишки трьох циліндричних вибухових пакетів і чотирьох РДГ-2 Б, які не відносяться до вибухових пристроїв, є піротехнічними засобами, придатними до використання за цільовим призначенням; металеві фрагменти, на яких виявлено тротил, який є вибуховою речовиною; дозвіл на зброю до карабіну «МКМ-072Сб» на ім`я ОСОБА_5 знищити.
Відповідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.
Суддя ОСОБА_7