Справа № 642/2765/25
Провадження № 1-кп/642/423/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000478, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, з базовою вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину та батьків-пенсіонерів, військовослужбовця ЗСУ, перебуваючого на посаді командира 1-ї штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «лейтенант», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України № 183 від 26.06.2024, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Верховною радою України 24.02.2022, Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" лейтенанта ОСОБА_5 було зараховано до списку особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира 1-ї штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 .

Так, 03.04.2025, близько о 15 год. 14 хв. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Jeep Cherokee» р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння (в його крові знайдений етиловий спирт в кількості 1,285 проміле, що по офіційній таблиці відповідає легкому алкогольному сп`янінню), чим грубо порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР), де вказано: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», рухався по вул. Кільцевий шлях в м. Харкові з боку вул. Залютинської в напрямку вул. Беркоса.

В процесі руху, ОСОБА_5 , діючи необережно, проявив неуважність, відволікся від спостереження за дорожньою обстановкою, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив виїзд на зустрічну смугу руху з послідуючим зіткненням з автомобілем «Renault Sandero» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку, чим грубо порушив п. 12.1 ПДР України згідно з яким: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», внаслідок чого водій ОСОБА_7 від отриманих травм помер на місці пригоди.

Причиною смерті ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 10-12/851-Дм/25 від 03.05.2025 стала несумісна із життям сукупна травма тіла у вигляді травми голови, тулуба та кінцівок.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-25/11874-ІТ від 19.05.2025 у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Jeep Cherokee» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 , виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись вул. Кільцевий шлях в м. Харкові з боку вул. Залютинської в напрямку вул. Беркоса, діючи необережно, проявив неуважність, відволікся від спостереження за дорожньою обстановкою, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив виїзд на зустрічну смугу руху з послідуючим зіткненням з автомобілем «Renault Sandero» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку, що спричинило вищевказані наслідки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що дійсно 03.04.2025, близько о 15 год. 14 хв., він в стані алкогольного сп`яніння, (напередодні в вечорі випив пляшку коньяку «Егермейстер», 0,5 л.), в його крові був знайдений етиловий спирт в кількості 1,285 проміле, з чим був згоден, керуючи автомобілем «Jeep Cherokee» р.н. НОМЕР_2 , рухався по вул. Кільцевий шлях в м. Харкові з боку вул. Залютинської в напрямку вул. Беркоса. Під час руху, проявив неуважність, відволікся від спостереження за дорожньою обстановкою, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого не впорався з керуванням автомобіля та допустив виїзд на зустрічну смугу руху з послідуючим зіткненням з автомобілем «Renault Sandero» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку, внаслідок чого ОСОБА_7 від отриманих травм помер на місці пригоди. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 , він визнає повністю, обставини, викладені в позові, ним не заперечуються та він з цими обставинами згоден, попросив вибачення у потерпілої та зазначив, що буде відшкодовувати розмір зазначеної потерпілою до відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, обвинувачений повністю визнав заявлений до нього цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Норми КК України наділяють суд правом вибору певного виду і розміру у визначених законом межах заходу примусу. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

При цьому, із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За змістом пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що відповідно до ст. 12 цього Кодексу відноситься до тяжких злочинів, характеризується необережною формою вини, фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше несудимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину та батьків-пенсіонерів, є військовослужбовцем ЗСУ, за місцем несення військової служби характеризується посередньо, має поранення (відповідно довідки ВЛК № 327 від 11.01.2024 визнаний обмежено придатним до військової служби), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_6 , при цьому зазначив, що буде відшкодовувати завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальну та моральну шкоду. Потерпіла ОСОБА_6 заявила, що вибачила обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.

Вирішуючи питання про наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд зважує на роз`яснення, що містяться у пункті 4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду, відповідно до яких, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку таких обставин.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Можливість врахування обставиною, що пом`якшує покарання винної особи, - «щире каяття» обґрунтовується наступним.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим. Повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки, зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність, винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, попросив пробачення у потерпілої ОСОБА_6 , яка його вибачила, що свідчить про наявність у кримінальному провадження обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа №397/92/15-к, від 02.11.2021 справа №643/13256/17 та ін., які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII), відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України, що сприятиме запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та буде достатнім для його виправлення.

Суд зазначає, що обвинувачений вчинив необережний, але тяжкий злочин, наслідком якого стала смерть людини.

Пом`якшуюча обставина не знижує істотним чином тяжкість скоєного правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку.

Обвинувачений керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, нехтуючи не лише своєю безпекою, а й безпекою інших учасників дорожнього руху, чим грубо порушив Правила дорожнього руху та вимоги Закону України «Про дорожній рух», що спричинило тяжкі наслідки, тому виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування призначеного покарання.

Крім того, санкцією ч.3 ст.286-1 КК України передбачено призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

За змістом положень статті 55 Кримінального кодексу України, позбавлення права керувати транспортними засобами, як додаткове покарання, призначається на строк до десяти років. При цьому, строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

З урахуванням викладеного, того, що обвинувачений скоїв злочин внаслідок грубого порушення Правил Дорожнього руху України, внаслідок якого настала смерть потерпілого, суд вважає, що поведінка обвинуваченого на автошляху є явно небезпечною для оточуючих і тому вважає, що призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 5 років є співмірним зі скоєним кримінальним правопорушенням та наслідками, які в результаті настали, а також є необхідним для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ОСОБА_5 , так і іншими особами.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

В рамках даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 подано позовну заяву до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 24 796, 89 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 000 грн., а всього на загальну суму 524 796, 89 грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що являється дружиною померлого ОСОБА_7 , слідством визнана потерпілою по даній кримінальній справі. Смерть чоловіка залишила її в горі та смутку. У даному випадку має місце смерть близької людини, яка несе значні психологічні страждання для неї. Трагічний випадок спровокував у позивачки значні психологічні та емоційні переживання. Внаслідок цієї трагедії, відчуває самотність, величезну біль та значні психологічні переживання.

Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 , підтримала позов у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 ЦПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судом вже наведено та обґрунтовано висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть ОСОБА_7 .

Суд погоджується з доводами позивачки, що протиправна винна поведінка ОСОБА_5 , яка спричинила смерть, її чоловіка, ОСОБА_7 та перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з душевними стражданнями потерпілої, істотними негативними змінами в її житті, які фактично є непоправними, що в розумінні ст. 23 ЦК України є моральною шкодою.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд погоджується з доводами позивачки ОСОБА_6 , що смерть, її чоловіка ОСОБА_7 , яка настала внаслідок протиправної винної поведінки ОСОБА_5 спричинила їй моральну шкоду.

Оскільки закон не містить чітких приписів щодо розміру відшкодування моральної шкоди для таких випадків, то оцінюючи розмір позовних вимог в цій частині суд враховує обставини цієї справи, а саме: характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої, істотність змін у її житті, як дружини померлого, ступінь вини ОСОБА_5 .

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 24 796, 89 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 000 грн., а всього на загальну суму 524 796, 89 грн. підлягає задоволенню повністю та вважає справедливим присудити на користь ОСОБА_6 - 524 796 грн. 89 коп. (п`ятсот двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 89 коп.), в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням по справі Харківським НДЕКЦ МВС України судової автотехнічної експертиз №СЕ-19/121-25/11874-ІТ від 19.05.2025 в розмірі 3565 грн. 60 коп., та трьох судових автотехніхних експертиз ННЦ «ІСЕ ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса» № 4851 від 08.05.2025 в розмірі 14842 грн. 80 коп.., № 4850 від 08.05.2025 в розмірі 14842 грн. 80 коп. та № 4881 від 13.05.2025 в розмірі 16963 грн. 20 коп., а всього 50 214 грн. 40 коп. необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 03.04.2025 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а після вступу вироку в законну силу - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2025 року, на майно, а саме:

- автомобіль «JEEP CHEROKEE», р.н. НОМЕР_2 , тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_4 , належний на праві власності БО «БФ ЛІНІЯ ФРОНТУ», , що перебуває у постійному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- автомобіль « RENAULT SANDERO», р.н. НОМЕР_3 , який на праві власності належав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 скасувати.

Речові докази у справі, які зберігаються на території спеціального майданчику зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд.107, а саме:

- автомобіль «JEEP CHEROKEE», р.н. НОМЕР_2 , тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_4 , належний на праві власності БО «БФ ЛІНІЯ ФРОНТУ», повернути БО «БФ ЛІНІЯ ФРОНТУ», ;

-автомобіль «RENAULT SANDERO», р.н. НОМЕР_3 , який на праві власності належав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повернути потерпілій ОСОБА_6 , 1952 р.н.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 24 796 грн. 89 коп. (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 89 коп.), та моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. 00 коп. (п`ятсот тисяч гривень 00 коп.), а всього в сумі 524 796 грн. 89 коп. (п`ятсот двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 89 коп.).

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням по справі Харківським НДЕКЦ МВС України судової автотехнічної експертиз №СЕ-19/121-25/11874-ІТ від 19.05.2025 в розмірі 3565 грн. 60 коп., та трьох судових автотехніхних експертиз ННЦ «ІСЕ ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса» № 4851 від 08.05.2025 в розмірі 14842 грн. 80 коп.., № 4850 від 08.05.2025 в розмірі 14842 грн. 80 коп. та № 4881 від 13.05.2025 в розмірі 16963 грн. 20 коп., а всього 50 214 грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1