Справа № 760/5320/22 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3064/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 (в режимі ВКЗ), ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку дії обов`язків,

в с т а н о в и л а :

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000094 від 21.04.2022 року за апеляційними скаргами з доповненнями обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та призначено покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією всього її майна.

23 липня 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку дії обов`язків, покладених на неї ухвалою Київського апеляційного суду від 20 червня 2025 року, до завершення апеляційного розгляду з метою забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити; пояснення обвинуваченої та її захисників, які частково підтримали подане клопотання та просили змінити покладений на обвинувачену обов`язок «не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду» на обов`язок «не відлучатися за межі території України без дозволу суду»; вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 червня 2025 року обвинуваченій ОСОБА_7 на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень. Також цією ухвалою визначено, що у разі внесення застави ОСОБА_7 необхідно з-під варти звільнити негайно та покласти на неї відповідно до положень ч.5 ст. 194 КПК України обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання;здати на зберігання (у випадку наявності) до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) чи інші документи, які дають право виїзду за кордон.Строк дії, покладених на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язків визначено до 18.08.2025 року включно.

Згідно з листом ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 27 червня 2025 року № 08/44907 ОСОБА_7 звільнена з-під варти під заставу у розмірі 302 800 гривень.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_7 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави з покладенням на неї до 18.08.2025 року обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи зазначені положення закону, при вирішенні питання про продовження строку дії покладених на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язків, колегія суддів має встановити: 1) обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку дії покладених на обвинувачену обов`язків; 2) обставини, які перешкоджають завершенню апеляційного розгляду до закінчення дії попередньої ухвали, якою на обвинувачену покладено низку обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Так, розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку дії обов`язків, колегія суддів вважає, що ризик переховування ОСОБА_7 від суду є доведеним, обґрунтованим та таким, який наразі не припинив свого існування. При цьому, вказаний ризик, на думку колегії суддів, є значним, оскільки обвинуваченій інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який передбачений ч. 1 ст. 111 КК України, а враховуючи, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року їй призначене доволі суворе покарання у виді чотирнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, то обвинувачена не може не усвідомлювати ймовірність настання відповідних негативних наслідків у виді реального відбування покарання. При оцінці цього ризику, колегією суддів також враховуються конкретні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме вчинення в умовах військової агресії з боку Російської Федерації державної зради, шляхом надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а також існування реальної можливості переховування, враховуючи ситуацію, яка існує в державі внаслідок військової агресії з боку Російської Федерації.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що висловлене в судовому засіданні наполегливе бажання ОСОБА_7 відвідати санаторій в межах Закарпатської області, тобто в місці, значно віддаленому від місця апеляційного розгляду, викликає сумнів в дотриманні покладених на неї обов`язків щодо належної явки в судові засідання, адже обвинувачена не позбавлена можливості відвідати численні санаторії та лікарні в межах м. Києва та Київської області, до того ж достеменно знаючи про існуюче кримінальне провадження щодо неї, однак обирає місце для лікування, що знаходиться в безпосередній близькості з кордоном України.

Будь-яких обставин та доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, для не застосування до ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в судовому засіданні ні обвинуваченою, ні її захисниками не наведено та не встановлено.

Також колегією суддів враховується те, що розгляд вказаного кримінального провадження за апеляційними скаргами з доповненнями обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року в суді апеляційної інстанції об`єктивно завершити до спливу строку дії визначених ухвалою суду обов`язків неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК України, строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що з метою забезпечення дієвості апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченої, ОСОБА_7 необхідно продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладені на неї ухвалою Київського апеляційного суду від 20 червня 2025 року, до ухвалення кінцевого рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

При цьому, у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зміну покладеного на неї обов`язку «не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду» на обов`язок «не відлучатися за межі території України без дозволу суду», колегія суддів вважає за необхідне відмовити, оскільки будь-яких обґрунтованих підстав для зміни вказаного обов`язку під час розгляду клопотання обвинуваченою та її захисниками не наведено. Покладений на ОСОБА_7 обов`язок «не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду» не є для неї занадто обтяжливим та є необхідним для мінімізації встановленого судом ризику переховування від суду, оскільки він забезпечить оперативність розгляду кримінального провадження в розумні строки та виключить можливість ухилення обвинуваченої до суду з причин перебування поза межами Київської області.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку дії обов`язків - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладені на неї ухвалою Київського апеляційного суду від 20 червня 2025 року, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання (у випадку наявності) до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) чи інші документи, які дають право виїзду за кордон.

Строк дії ухвали щодо обвинуваченої ОСОБА_7 визначити до ухвалення кінцевого рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

В задоволенні клопотання ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4