Дата документу 30.04.2025Справа № 554/1487/20
Провадження № 1-кс/554/2277/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

03.02.2025 року до Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002336 від 09.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Постанову дізнавача вважає незаконною, необґрунтованою, упередженою, винесеною з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Скаржник в судовому засіданні підтримав скаргу.

Прокурор заперечував щодо задоволення скарги, свої доводи виклав у судовому засіданні, зокрема посилаючись на цивільно правові відносини учасників кримінального процесу.

08.04.2025 року від Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області надійшло кримінальне провадження №0002336 для огляду в нарадчій кімнаті.

Заслухавши скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

У ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

В силу вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування - це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися /використовувалися/ для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

При цьому, слідчому не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

При встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати, слідчий, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002336 від 09.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 від 26 грудня 2024 року кримінальне провадження закрите.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, викладені в скарзі та постанові дізнавача про закриття кримінального провадження в їх сукупності, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 11 цього кодексу. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2024 року ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи. У ході досудового розслідування встановлено, що подія, яка стала предметом провадження, мала місце у 2019 році, при цьому особа, яка подала заяву, добровільно передала транспортний засіб на підставі нотаріального доручення. Всі необхідні слідчі дії проведені, правова оцінка діям причетних осіб надана відповідно до вимог закону, виконані вказівки прокурора, вказівки слідчих суддів, надані при попередньому скасуванні постанови про закриття кримінального правопорушення.

Скарга не містить законних підстав, передбачених ст. 303 КПК України, для скасування постанови дізнавача, а лише суб`єктивне незадоволення результатами розслідування. У зв`язку з цим підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження відсутні. Враховуючи досить тривалий час з 2019 року, протягом якого розслідувалось дане кримінальне провадження, обсяг слідчих дій, проведених як слідчим так і за його дорученням, узгодженість здобутих доказів між собою, а також неможливість на даній стадії розслідування здобуття нових доказів, які б повністю спростовували отримані раніше відомості, а також того, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області, яке набрало законної сили, про відмову у задоволенні позовних вимог в порядку цивільного судочинства, скаржником ОСОБА_3 ті самі правовідносини переміщено в площину кримінального процесу, що, звісно, без результативно тривали аж з 2019 року, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги та залишити постанову дізнавача про закриття даного кримінального провадження в силі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1