Справа № 642/3047/25
Провадження № 1-кс/642/779/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2025 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, що СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000764 від 29.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, знаючи про високу прибутковість від вчинення цих злочинів, з метою систематичного отримання прибутку від їх збуту, ігноруючи вимоги ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР (в редакції Закону № 3528-IX від 21.12.2023), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (в редакції Закону № 2849-IX від 13.12.2022), наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №2712 від 06.12.2021 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, в невстановлений період часу, однак не пізніше 15 год. 42 хв., 29.05.2025, зірвав листки та верхівки з незаконно вирощуваних ним рослин - нарковмісних рослин роду конопля, які вирощував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та тим самим незаконно придбав наркотичний засіб обіг якого обмежено канабіс, після чого в невстановлений спосіб висушив, частину подрібнив, та таким чином, незаконно виготовив наркотичний засіб - канабіс, який помістив до 11 (одинадцяти) паперових згортків, 12 (дванадцяти) полімерних пакетах, 3 (трьох) полімерних пакетів, які були поміщені до ще 1 (одного) полімерного пакету та в 1 (одному) полімерному пакеті чорного кольору, які став незаконно зберігати за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

Таким чином ОСОБА_4 у зазначений період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне для доведення свого злочинного наміру направленого на незаконне виготовлення, придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу.

Крім того, для з метою зважування наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, ОСОБА_4 використовував електронні ваги сірого кольору, порожні полімерні зіп пакети з фіксаторами пристосував для поміщення розфасованих частин наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу. Вказані предмети зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Протиправні злочинні дії ОСОБА_4 , пов`язані з незаконним виготовленням, приданням та зберіганням з метою збуту наркотичних засобів, були викриті співробітниками поліції, якими 29.05.2025, в період часу з 15 год. 42 хв. по 18 год. 44 хв. проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено кущі рослин, які зовні схожі на рослини роду коноплі в загальній кількості 51 (п`ятдесят одна) штука, 11 (одинадцять) паперових згортків, всередині яких перебуває речовина рослинного походження, 12 (дванадцять) полімерних пакетів з речовиною рослинного походження, 1 (один) полімерний пакет, в якому знаходяться 3 (три) полімерних пакета, з речовиною рослинного походження, ваги електронні сірого кольору та порожні полімерні зіп пакети, у великій кількості.

Дослідження речових доказів наразі триває. Крім того предмети направлені на дослідження з метою виявлення на кожному нашарувань.

ОСОБА_4 всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети пов`язаної з незаконним виготовленням, придбанням та зберіганням з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, який віднесено до таблиці №1 списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконному виготовлені, придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу.

29.05.2025 о 19 год. 40 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

30.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Підозра, висунута ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.02.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29.05.2025; - протоколом обшуку від 29.05.2025; - протоколом затримання особи в порядку ст.ст.208, 615 КПК України; - іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме, за яке передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , зібрані докази його причетності до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. ОСОБА_4 не має законних джерел отримання заробітку, міцних стійких соціальних зв`язків, таким чином його нічого не утримує, та він усвідомлюючи про незворотність настання покарання, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєне та ухилитися від слідства та суду. З метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин;

- п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки притягнення його до кримінальної відповідальності, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин. Маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні;

- п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так в рамках кримінального провадження заплановано проведення ряду слідчих дій та вилучення речових доказів, здійснити які, до моменту висунення підозри ОСОБА_4 було неможливим та призвело би до їх втрати. Перебування останнього на волі, дає об`єктивні підстави казати про наявність ризику перешкоджання, оскільки враховуючи специфіку вказаної категорії кримінальних проваджень, обізнаності осіб, які причетні до їх вчинення та латентності їх дій, підозрюваний ОСОБА_4 володіючи інформацією про вказані факти та при наявності можливості буде вчиняти дії з метою не викриття або пом`якшення його відповідальності тощо;

- п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що враховуючи характер скоєного злочину, відсутністю у підозрюваного законних джерел отримання заробітку та зібраними під час проведення досудового розслідування доказами того, що ОСОБА_4 тривалий час займається незаконною діяльністю у сфері обігу наркотичних засобів, обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому кримінальному правопорушенні злочині та незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності може вчинити новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Припинення протиправної діяльності ОСОБА_4 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів. Крім того, було проведено обшук за місцем мешкання підозрюваного, в ході якого було виявлено та вилучено електронні ваги, полімерні пакети з речовинами рослинного походження, велику кількість порожніх полімерних зіп пакетів, які на той час, були вже розфасовані, що свідчить про те, що ОСОБА_4 має стійку антисоціальну спрямованість, продуманість його дій.

Тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , обставини, за яких він був скоєний, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до підозрюваного іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу наддасть їй можливість вчинення ризиків, які вказані у вказаному клопотанні.

Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Крім того, у п.48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 умисного тяжкого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, данні про її особу свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваної, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

За наведених обставин необхідно обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», оскільки без застосування запобіжного заходу та перебування останнього на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування, суду та покинути територію України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладені вище обставини, можна зробити висновок, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 суму застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до сплину терміну тримання під вартою. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та послався на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого не заперечував.

Захисник проти задоволення клопотання також не заперечував, в разі застосування запобіжного заходу, просив визначити розмір застави не більше ніж просив слідчий.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,

обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4 ) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачений КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, даний злочин є тяжким.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обгрунтованість повідомленої підозри підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , зібрані докази його причетності до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. ОСОБА_4 не має законних джерел отримання заробітку, міцних стійких соціальних зв`язків, таким чином його нічого не утримує, та він усвідомлюючи про незворотність настання покарання, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєне та ухилитися від слідства та суду. З метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду. Також підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки притягнення його до кримінальної відповідальності, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин. Маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так в рамках кримінального провадження заплановано проведення ряду слідчих дій та вилучення речових доказів, здійснити які, до моменту висунення підозри ОСОБА_4 було неможливим та призвело би до їх втрати. Перебування останнього на волі, дає об`єктивні підстави казати про наявність ризику перешкоджання, оскільки враховуючи специфіку вказаної категорії кримінальних проваджень, обізнаності осіб, які причетні до їх вчинення та латентності їх дій, підозрюваний ОСОБА_4 володіючи інформацією про вказані факти та при наявності можливості буде вчиняти дії з метою не викриття або пом`якшення його відповідальності тощо, а тому в даному випадку існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, це підтверджується тим, що враховуючи характер скоєного злочину, відсутністю у підозрюваного законних джерел отримання заробітку та зібраними під час проведення досудового розслідування доказами того, що ОСОБА_4 тривалий час займається незаконною діяльністю у сфері обігу наркотичних засобів, обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому кримінальному правопорушенні злочині та незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності може вчинити новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Припинення протиправної діяльності ОСОБА_4 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів. Крім того, було проведено обшук за місцем мешкання підозрюваного, в ході якого було виявлено та вилучено електронні ваги, полімерні пакети з речовинами рослинного походження, велику кількість порожніх полімерних зіп пакетів, які на той час, були вже розфасовані, що свідчить про те, що ОСОБА_4 має стійку антисоціальну спрямованість, продуманість його дій. В даному випадку існує ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити йому належну процесуальну поведінку, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не працює, одружений, неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку на утриманні не має, має постійне місце реєстрації та проживання, його стан здоров`я, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Разом з тим, відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Вирішення даного питання є виключною дискрецією суду.

Якщо притримуватись тієї думки, що під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд не має права розглядати питання щодо розміру застави, необхідно буде визнати, що таке тримання під вартою особи перетворюється для неї на безальтернативний запобіжний захід.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88 від 26.01.1993, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04 від 08.01.2009, розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Європейський суд з прав людини приділяє увагу питанню визначення розміру застави, яка за своїм характером не буде надмірною та зможе забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на них обов`язків.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає доречним з`ясувати питання щодо визначення належного розміру застави.

Європейський суд з прав людини неодноразово своїх рішеннях наголошував на тому, що таке питання є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, тому органи влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави, в т.ч. під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При визначенні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями статей 182, 183 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку на утриманні не має, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст.178 КПК України, матеріального та сімейного становища підозрюваного, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні та враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та вважає, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому суд визначає заставу в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 151 400 грн. (3028 х 50= 151 400 грн.).

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, а саме до 28.07.2025.

Визначити суму застави у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому виразі становить 151 400 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженню.

Термін дії ухвали до 28.07.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1