Провадження 1-кп/522/1633/25
УХВАЛА

21.08.2025 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР № 0000381 від 22.07.2024, відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.01.2024 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17 000 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому терміном на шістдесят днів, з альтернативою визначення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., посилаючись на те, що ризики, передбачені п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не змінились та не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора та одночасно клопотав про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або зменшення розміру застави визначеного як альтернативний запобіжний захід. Обвинувачений обґрунтовував свою позицію тим, що пред`явлене йому обвинувачення не підтверджується належними доказами, також зазначав, що він офіційно зареєстрований як фізична-особа підприємець, має постійне місце проживання, де він би міг виконувати умови запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник також заперечував проти клопотання, вважав його належним чином необґрунтованим, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, з урахуванням особи обвинуваченого або зменшити розмір застави.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, суд встановив наступне.

Так, ухвалою суду від 01.07.2025 ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 29.08.2025 з альтернативою визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 , з посиланням на вагомі докази, перелік яких зазначено у обвинувальному акті, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, його дії стороною обвинувачення кваліфіковано, як: умисне знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу. У разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доводи сторони захисту та обвинуваченого ОСОБА_4 щодо відсутності ризиків, заявлених прокурором, наявності у останнього постійного місця проживання, а також те, що він є фізичною особою - підприємцем, на думку суду, не є свідченням міцних соціальних зв`язків обвинуваченого та обставинами, що здатні гарантувати його належну процесуальну поведінку при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, заявлені прокурором ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроб переховування від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, які були враховані під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наявні відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, як про те клопоче сторона захисту, не зможе запобігти наявним ризикам.

Доказів наявності підстав, що унеможливлюють тримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я, стороною захисту не надано, та в ході розгляду судом - не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід наразі не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи питання про розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на зазначене, зважаючи на обставини справи, зокрема розмір завданої шкоди кримінальним правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що застава, визначена у межах передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб є обґрунтованою, помірною та буде здатна забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 315, 176-178, 182, 183, 331, 370, 372, 376, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, або зменшення розміру застави - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів, тобто строк дії ухвали до 19.10.2025.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 в якості альтернативного запобіжного заходу заставу - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії зазначеного запобіжного заходу та покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1