Справа № 149/691/20
Ухвала

Іменем України

23 травня 2025 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 04 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 04 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

В рамках цього кримінального провадження, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Розглянувши дане клопотання суд прийшов до наступних висновків.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з приписами частин першої та другої статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, обєктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 01 червня 2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

За частиною першою статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною першою статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для зясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для зясування питань права.

Отже, для призначення та проведення експертизи у кримінальному провадженні потрібна наявність як фактичних, так і юридичних підстав. Фактичною підставою для проведення експертизи є дані, що свідчать про необхідність отримання спеціальних знань для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною другою статті 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

За правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 420/1667/18 (номер провадження 51-10433кмо18), обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч.1 ст.242 КПК України); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч.2 цієї норми.

Відповідно до частини першої статті 244 КПК України, сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для зясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших обєктивних причин.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до частини другої статті 332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Суд може призначити експертизу за клопотанням сторони захисту у випадках, коли для встановлення важливих обставин кримінального провадження потрібна експертиза, але сторона обвинувачення не залучила експерта або його висновок викликає сумнів.Також, сторона захисту може звернутися до суду з клопотанням про призначення експертизи, якщо вважає, що висновок експерта, залученого стороною обвинувачення, є неповним або неточним.

В роз`ясненнях, викладених у пунктах 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли зясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Таким чином судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У статті 91 КПК України наведено перелік обставин, що відносяться до предмета доказування у кримінальному провадженні, як сукупності фактів і обставин об`єктивної дійсності, що мають матеріально-правове, цивільно-правове, кримінальне процесуальне значення і є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті.

Поряд з цим учасники судового провадження мають дотримуватись меж доказування, під якими слід розуміти доказування такого обсягу, який забезпечує достовірне встановлення обставин. При цьому необхідно враховувати кількісні і якісні характеристики доказів, аби вони підтверджували факти і обставини, вказані у статті 91 КПК України. Звуження меж доказування може потягнути за собою порушення прав і законних інтересів особи, тоді як розширення меж доказування може негативно вплинути на оперативність розкриття кримінальних правопорушень, зайвого використання сил і засобів.

При доказуванні насамперед повинні бути встановлені обставини, які відносяться до події кримінального правопорушення.

Позитивне вирішення клопотань, заявлених сторонами кримінального провадження, у тому числі й щодо призначення судових експертиз, є правом, а не обов`язком суду.

Сутність засади змагальності полягає у виконанні сторонами кримінального провадження дій, спрямованих на реалізацію наданих їм прав щодо участі у доказуванні та відстоювання своєї процесуальної позиції. Її зміст становить сукупність закріплених у законі процесуальних приписів, способів їх виконання, завдань та інтересів, що забезпечують змагальні засади у діяльності сторін кримінального провадження.

Мотиви клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про призначення почеркознавчої експертизи зводяться до того, що сторона захисту має припущення щодо підроблення підпису ОСОБА_6 у письмовому поясненні, відібраному у останнього в ході проведення досудового розслідування.

Пояснення підозрюваного (усні або письмові), не є самостійним джерелом доказів, як наприклад, показання свідків, речові докази або висновки експертизи, а можуть бути використані як джерело додаткової інформації для слідчого.

Оцінка будь-яких пояснень проводиться разом з іншими доказами, вони не вимагають окремого підтвердження.

При прийнятті пояснень, особа не попереджається про кримінальну відповідальність за відмову давати пояснення або за надання завідомо неправдивого пояснення.

Отже, пояснення підозрюваного є важливим елементом розслідування, але не є безпосередньою доказовою основою, їх використовують разом з іншими доказами, а оцінку пояснень проводять на основі загальних правил оцінки доказів.

Судом установлено, що на стадії досудового розслідування стороною захисту не повідомлялось про припущення щодо підроблення підпису ОСОБА_6 у письмовому поясненні, не заявлялось клопотання про призначення почеркознавчої чи іншої експертизи для усунення різного роду сумнівів щодо такого підроблення.

Суд зазначає, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження, та на стадії судового провадження, сторона захисту відповідно до положень статей 42, 45, 46, 244 КПК України не була позбавлена можливості самостійно збирати та подавати до суду докази, на підтвердження своїх доводів чи позиції у кримінальному провадженні, в тому числі - можливості звернення до експертних установ з метою проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні за заявою сторони захисту.

Натомість, такі дії стороною захисту не вчинялися.

Також сторона захисту не зверталася із заявою про вчинене кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Саме в ході здійснення досудового розслідування у такому кримінальному провадженні могли бути встановлені обставини щодо підроблення документа (документів).

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд дійшов висновку, що стороною захисту не наведені достатні обґрунтування наявності підстав для призначення та проведення почеркознавчої експертизи у цьому кримінальному провадженні.

На основі доводів сторони захисту та мотивів поданого клопотання судом не встановлено достатніх та розумних підстав, які свідчать про наявність виняткової та виключної необхідності призначення експертизи, оскільки у кримінальному провадженні не встановлені дійсні потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, а безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у звязку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст.242, 350, 369-372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 04 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя