Справа № 204/8024/25
Провадження № 1-кс/204/2193/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001404 від 25.11.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001404 від 25.11.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001404 від 25.11.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що неповнолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вказівкою невстановленої особи під нікнеймом « ОСОБА_9 » в месенджері «Telegram» 29.06.2025 прибули з м. Кам`янське Дніпропетровської області до м. Дніпро, де вилучили зі схрону саморобний пристрій вибухової дії (далі - СВП) та, після чого, прибули з ним до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у безпосередній близькості до якої перебував службовий автомобіль Національної поліції марки «Peugeot», номерний знак « НОМЕР_1 ». Після цього, на виконання вказівки невстановленої особи під нікнеймом « ОСОБА_9 » в месенджері «Telegram» ОСОБА_6 розмістив поблизу вказаного транспортного засобу мобільний телефон (з метою відеофіксації вибуху) та пакет, що містив СВП. При цьому, в момент закладання пакету з СВП, ОСОБА_5 перебував у безпосередній близькості до вказаного автомобіля на зупинці громадського транспорту та проводив візуальну розвідку місцевості. 30.06.2025 в ході огляду місця події прилеглої території ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі ІНФОРМАЦІЯ_6 ) за адресою: АДРЕСА_1 виявлено службовий транспортний засіб патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області марки «Peugeot», номерний знак « НОМЕР_1 » біля водійського сидіння якого виявлено поліетиленовий пакет чорного кольору в середині якого містився саморобний пристрій вибухової дії, а саме предмет овальної форми, за зовнішніми ознаками схожий на вогнегасник, корпус якого повністю обмотаний скотчем сірого кольору, до корпусу якого примотаний мобільний телефон чорного кольору марки «Nomi», який перебуває в увімкненому стані. На кінці предмету овальної форми наявний предмет, візуально схожий на електросірник, та 2 дроти живлення чорного та білого кольору, з`єднані між собою за допомогою скотчу. Разом із тим, вибух саморобного пристрою вибухової дії, закладеного ОСОБА_6 , не відбувся з причин, що не залежали від волі останнього. Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на здійснення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчиненого з використанням саморобного пристрою вибухової дії, 29.06.2025 прибули на прилеглу територію ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 , та заклали чорний поліетиленовий пакет із саморобним пристроєм вибухової дії, для використання останнього в ході вчинення терористичного акту. 30.06.2025 громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України. В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 за здійснення вищевказаної злочинної діяльності отримав від невстановленої особи під обліковим записом «Ваша поддержка» в месенджері «Telegram» грошові кошти у загальному розмірі 8000 грн. на свій банківський рахунок НОМЕР_2 , який відкрити в АТ «Універсал Банк» (МФО322001, , м. Київ, вул. Оленівська, 23). Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Згідно санкції ч. 2 ст. 258 КК України передбачає обов`язковий вид додаткового покарання конфіскацію майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні банківський рахунок, на якому знаходяться грошові кошти, може призвести до вжиття ОСОБА_6 або за його вказівкою іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, перетворення, відчуження грошових коштів, що містяться на вищевказаному банківському рахунку, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На підставі викладеного вище, з метою забезпечення збереження речових доказів та унеможливлення його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження та забезпечення конфіскацію майна як виду покарання , слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд справи без повідомлення власника майна відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.

Від слідчого надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи; b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001404 від 25.11.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.

30.06.2025 року громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України. Відповідно до санкції ч. 2 ст. 258 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Також, встановлено, що ОСОБА_6 за здійснення вищевказаної злочинної діяльності отримав від невстановленої особи під обліковим записом «Ваша поддержка» в месенджері «Telegram» грошові кошти у загальному розмірі 8000 грн. на свій банківський рахунок НОМЕР_2 , який відкрити в АТ «Універсал Банк» (МФО322001, , м. Київ, вул. Оленівська, 23).

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.3 ч.2 ст.170 КПК України конфіскація майна як виду покарання та п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Санкція ч. 2 ст. 258 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Незастосування арешту на зазначені в клопотанні рахунки, на яких знаходяться грошові кошти, може призвести до їх зникнення, втрати, перетворення та/або відчуження, що позбавить можливості застосування конфіскації.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001404 від 25.11.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на банківський рахунок, який належить громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який відкритий в АТ «Універсал Банк», МФО 322001, , м. Київ, вул. Оленівська, 23, а саме на рахунок: НОМЕР_2 , валюта українська гривня, код валюти 980, заборонивши проведення по вказаному рахунку будь-яких видаткових операцій, окрім сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Зобов`язати службових осіб АТ «Універсал Банк» (МФО 322001) надати інформацію про залишок коштів на рахунку на дату винесення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1