Справа № 308/2677/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисників підозрюваної адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

кримінальне провадження 1-кс/308/2712/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000028 від 15 березня 2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкики м. Бар, Барського району, Вінницької області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, неодруженої, військовослужбовиці ДПСУ,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, -

встановив:

07 травня 2025 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_9 у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, та місці, володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, будучи обізнаними про визначений законодавством України порядок виїзду громадян України в умовах воєнного стану закордон та діючі обмеження, а також маючи відповідне коло знайомих осіб, які в наступному були залученні ним до вчинення кримінальних правопорушень, з корисливих мотивів, розробив злочинний план по організації каналу незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України, шляхом виготовлення документів про нібито непридатність до військової служби в умовах воєнного стану, а також безперешкодний виїзд замовників цих документів за кордон.

Так, розробивши план скоєння на постійній основі кримінальних правопорушень (злочинів), пов`язаних із забезпеченням незаконного виїзду громадян призовного віку в умовах воєнного стану закордон з метою незаконного збагачення, з метою реалізації цього плану ОСОБА_9 у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, та місці залучив в якості співорганізатора військовослужбовця Державної прикордонної служби України (ДПСУ) підполковника ОСОБА_10 , який з березня 2023 року по серпень 2024 року очолював ВПС «Великий Березний», які відвели собі функції організаторів злочинної організації.

З метою забезпечення функціонування вищезазначеного протиправного механізму, на постійній основі та в умовах воєнного стану, організатори розділили обов`язки між собою наступним чином, а саме:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечував організацію роботи каналу незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України, шляхом безпосереднього контролю виготовлення пенсійного посвідчення та/або довідок для отримання пільг інвалідами; контролю за цивільними членами злочинної організації, які відповідали за пошук «клієнтів»; налагодженням взаємодії з працівниками ДПСУ, шляхом безпосереднього контакту з підполковником ДПСУ ОСОБА_10 ; отримання грошових коштів від «клієнтів» та здійснення контролю за надходженням та подальшим розподілом грошових коштів отриманих від протиправної діяльності між іншими учасниками злочинної організації; наданням організаційних вказівок іншим членам злочинної організації; розподілом функцій та ролей між іншими учасниками злочинної організації, спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації; вирішення побутових питань під здійснення протиправної діяльності; виготовлення, передачі документів, а саме пенсійного посвідчення та/або довідок для отримання пільг інвалідами.

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , забезпечував організацію роботи каналу незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України, шляхом контролю за членами злочинної організації з числа військовослужбовців ДПСУ; здійснення контролю за надходженням та подальшим розподілом грошових коштів отриманих від протиправної діяльності між іншими учасниками злочинної організації з числа військовослужбовців ДПСУ; наданням організаційних вказівок іншим членам злочинної організації з числа військовослужбовців ДПСУ; розподілом функцій та ролей між іншими учасниками злочинної організації, а також здійсненням інших дій спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації.

Крім того, з метою реалізації спільного злочинного плану, будучи обізнаними із наявними обмеженнями у виїзді закордон для військовозобов`язаних, керуючись бажанням отримання протиправного прибутку шляхом організації незаконн ого переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України із використанням підроблених документів (пенсійного посвідчення та/або довідок для отримання пільг інвалідами), ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розуміючи, що самостійно виконати всі дії відповідно до вищезазначеного злочинного плану не зможуть та їм потрібні співучасники, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_9 прийняв рішення про залучення до протиправної діяльності у якості виконавців раніше знайомих йому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . В свою чергу, співорганізатор ОСОБА_10 прийняв рішення про залучення до протиправної діяльності в якості виконавця військовослужбовця ДПСУ старшого лейтенанта ОСОБА_4 , яка в період з березня 2022 року по 05.11.2024 року проходила службу у відділенні інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) на посаді начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю та інших на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа працівників ДПСУ, які здійснювали безпосередню перевірку документів, що дають право виїзду за межі України особам, які підлягають мобілізації в умовах воєнного стану, та приймали остаточне рішення про виїзд таких осіб у пункті пропуску «Малий Березний», який знаходяться у Закарпатській області на кордоні України з Словаччиною.

Надалі, ОСОБА_11 , на виконання вказівок ОСОБА_9 , з метою реалізації спільного злочинного плану, будучи обізнаним із наявними обмеженнями у виїзді закордон для військовозобов`язаних, керуючись бажанням отримання протиправного прибутку шляхом організації незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України із використанням підроблених документів про нібито непридатність до військової служби в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, залучив до протиправної діяльності у якості виконавця співмешканку ОСОБА_13 , яка володіла навичками роботи з графічними редакторами, редагування зображень, друку та ламінування документів з метою їх підробки.

З метою досягнення свого протиправного злочинного плану ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розподілили функцій та ролі між виконавцями та іншими членами злочинної організації наступним чином, а саме:

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який будучи повністю обізнаним з спільним протиправним злочинним планом всіх членів злочинної організації керуючись корисливими мотивами, за вказівкою ОСОБА_9 отримував від «клієнтів» або осіб, які безпосередньо підшукували «клієнтів» їх особисті дані (копії або скан-копії паспортів або інших документів, що посвідчують особу), які були необхідні ОСОБА_13 для виготовлення комплекту документів (пенсійного посвідчення та/або довідок для отримання пільг інвалідами); надавав консультації ОСОБА_13 , пов`язані із способом виїзду, доводив їй порядок дій, заздалегідь узгоджений з організатором ОСОБА_9 ; здійснював пошук осіб призовного віку, які виявили бажання виїхати закордон в умовах воєнного стану, задля цього в тому числі залучаючи інших на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які підшуковували «клієнтів» та надавали необхідні анкетні дані для виготовлення підроблених документів, які можуть бути використані для виїзду через державний кордон України особам з числа військовозобов`язаних громадян України щодо яких діють обмеження на виїзд закордон в період дії воєнного стану.

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який будучи повністю обізнаним з спільним протиправним злочинним планом всіх членів злочинної організації керуючись корисливими мотивами, за вказівкою ОСОБА_9 отримував від «клієнтів» або осіб, які безпосередньо підшукували «клієнтів» їх особисті дані (копії або скан-копії паспортів або інших документів, що посвідчують особу), які в подальшому передавав організатору; здійснював безпосереднє перевезення осіб з числа військовозобов`язаних громадян України щодо яких діють обмеження на виїзд закордон в період дії воєнного стану, які всупереч діючим обмеженням мають намір виїхати закордон через контрольно-перепускні пункти, який тимчасово встановлюється на в`їзді/виїзді в окрему місцевість у якій запроваджені заходи визначеного правового режиму (на якому військовослужбовці Державної прикордонної служби України, військовослужбовці територіального центру комплектування та соціальної підтримки та працівники національної поліції України здійснюють перевірку документів громадян України) при направленні до контрольованої прикордонної зони; здійснював пошук осіб призовного віку, які виявили бажання виїхати закордон в умовах воєнного стану, задля цього в тому числі залучаючи інших на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які підшуковували «клієнтів» та надавали необхідні анкетні дані для виготовлення підроблених документів, які можуть бути використані для виїзду через державний кордон України особам з числа військовозобов`язаних громадян України щодо яких діють обмеження на виїзд закордон в період дії воєнного стану.

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка будучи повністю обізнаною з спільним протиправним злочинним планом всіх членів злочинної організації керуючись корисливими мотивами, за вказівкою ОСОБА_9 отримував від «клієнтів» або осіб, які безпосередньо підшукували «клієнтів» їх особисті дані (копії або скан-копії паспортів або інших документів, що посвідчують особу); володіючи навичками роботи з графічними редакторами, редагування зображень, друку та ламінування документів виготовляла пенсійні посвідчення та/або довідки для отримання пільг інвалідами на ім`я осіб з числа військовозобов`язаних громадян України щодо яких діють обмеження на виїзд закордон в період дії воєнного стану; здійснювала безпосереднє перевезення осіб з числа військовозобов`язаних громадян України щодо яких діють обмеження на виїзд закордон в період дії воєнного стану, які всупереч діючим обмеженням мають намір виїхати закордон через контрольно-перепускні пункти, який тимчасово встановлюється на в`їзді/виїзді в окрему місцевість у якій запроваджені заходи визначеного правового режиму (на якому військовослужбовці Державної прикордонної служби України, військовослужбовці територіального центру комплектування та соціальної підтримки та працівники національної поліції України здійснюють перевірку документів громадян України) при направленні до контрольованої прикордонної зони; здійснювала пошук осіб призовного віку, які виявили бажання виїхати закордон в умовах воєнного стану, задля цього в тому числі залучаючи інших на даний час не встановлених досудовим розслідуванням осіб, які підшуковували «клієнтів» та надавали необхідні анкетні дані для виготовлення підроблених документів, які можуть бути використані для виїзду через державний кордон України особам з числа військовозобов`язаних громадян України щодо яких діють обмеження на виїзд закордон в період дії воєнного стану.

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є військовослужбовцем ДПСУ та будучи повністю обізнаною з спільним протиправним злочинним планом всіх членів злочинної організації, здійснюючи паспортний контроль на п.п. «Малий Березний» та перевіряючи при цьому підстави виїзду за кордон військовозобов`язаних громадян України, виключно за вказівкою ОСОБА_10 та за грошову винагороду, приймала остаточне рішення в успішному перетині державного кордону «клієнтами» на підставі підроблених ОСОБА_13 документів, а також умисно не вживала заходів для їх належної перевірки.

Крім цього, зібрані у ході досудового розслідування матеріали дають підстави стверджувати про наявність інших, на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб, на яких покладались функції, пов`язані із пошуком осіб призовного віку, які виявили бажання виїхати закордон в умовах воєнного стану та наявність інших, на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа працівників ДПСУ, які здійснюючи паспортний контроль та перевіряючи при цьому підстави виїзду за кордон військовозобов`язаних громадян України за грошову винагороду, приймали остаточне рішення в успішному перетині державного кордону «клієнтами» на підставі підроблених документів, а також умисно не вживали заходів для їх належної перевірки.

Реалізуючи свій злочинний план, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів, а також підробленням документів, з метою використання їх іншою особою організатори злочинної організації ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спільно з учасниками створеної ними злочинної організації: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 організували та сприяли незаконному переправленню громадян України призовного віку через державний кордон України у період з червня 2023 року до березня 2024 року у пункті пропуску «Малий Березний» та «Ужгород» наступних громадян України: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням осіб, за що отримували від зазначених осіб грошові кошти від 14000 доларів США з кожного. Окрім цього вищезазначені учасники злочинної організації виконали усі дії, які вважали необхідними для незаконного переправлення ОСОБА_43 через державний кордон України, однак злочин не було завершено з причин, що не залежали від їх волі.

Отриманими від злочинної діяльності коштами, організатори злочинної організації ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спільно з учасниками створеної ними злочинної організації ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами розпорядилися на власний розсуд, розподіливши отримані грошові кошти між собою.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допитів свідків, протоколами проведення впізнання особи за фотознімками, протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_44 , протоколом огляду ноутбуку ОСОБА_13 , протоколами НСРД та іншими зібраними доказами у їх сукупності.

05 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3. ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками яких є створення злочинної організації, керівництво такою організацією та її структурними є участь у злочинній організації вчинене службовою особою з використанням службового становища; організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, злочинною організацією.

Цього ж дня, 05 травня 2025 ОСОБА_4 затримано відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.

На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному початковому етапі слідства в достатній для обрання запобіжного заходу мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння.

Також у клопотанні зазначено, органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема, за вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи неминучість покарання, вона може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а тому наявний ризик того, що без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою остання зможе ухилятись від явки до органу досудового розслідування та суду.

Також слід зауважити, що ОСОБА_4 на разі підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного з організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон, а тому остання усвідомлена в необхідних механізмах незаконного перетину державного кордону України і може вчинити такі дії з метою переховування від органу досудового розслідування.

Крім цього, ОСОБА_4 може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_4 , діяла у змові, і знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 з урахуванням відомих їй обставин та набутих протиправних навичок може продовжити дії щодо організації переправлення осіб через державний кордон України, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним у клопотанні, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, сторона обвинувачення просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити та обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисники підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні відносно застосування, щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили. Вважають, що підозра є необгрунтованою. Ризики не доведеним, клопотання не відповідає вимогам КПК України, всі докази, які нібито вказують на ОСОБА_4 містяться в показах засекреченого свідка, а відтак це унеможливлює вплив на нього. ОСОБА_4 є військовслужбовцем ДПСУ, а відтак позбавлена можливості легко покинути територрію України. Вважають, що посилання прокурора на неможливість визначення застави, є втручанням у дискреційні повноваження суду, оскільки це право суду не визначати заставу, а не обов"язок. Крім т ого, просили звернути увагу, на стан здоров"я ОСОБА_4 , якій недавно проведено поерацію на очі. Просили врахувати надані письмові заперечення. У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні, свою вину не визнала, підтримала своїх захисників та заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника з приводу заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, найтяжчий з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого.

Як вбачається з доводів сторони обвинувачення, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, як і відомості щодо особи ОСОБА_4 ..

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення

Як вже зазначено вище, з пояснень сторони обвинувачення наданих під час розгляду вказаного клопотання, вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, наявність судимості, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується протоколами допитів свідків, протоколами проведення впізнання особи за фотознімками, протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_44 , протоколом огляду ноутбуку ОСОБА_13 , протоколами НСРД та іншими зібраними доказами у їх сукупності.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, суду, можливість незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що найтяжче кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжкого злочину, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (від 8 до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна), що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Крім цього, підозрювана ОСОБА_4 є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, займала посаду начальника групи інспекторів ВПС "Великий Березний", підозрюється у вчиненні злочину пов"язаного з незаконним переправленням осіб, через державний кордон України, а відтак є обізнаноню, зокрема, щодо механізмів незаконного перетину державного кордона, а вітак може вчинити такі дії з метою переховування .

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того знаходячись на волі ОСОБА_4 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на інших на даний час не встановлених осіб, з якими підозрюваний діяв у змові, та перебуваючи без ізоляції може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не встановлені та не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України. Те що вказані особи на даний час, не встановлені органом досудового розслідування не свідчить, про те, що вони невідомі підозрюваному. Крім того, ОСОБА_4 може впливати на інших, ще не встановлених осіб з числа працівників ДПСУ, які здійснювали паспортний контроль та підстави виїзду за кордон, які можуть бути відомі ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 з урахуванням відомих їй обставин та набутих протиправних навичок може продовжити дії щодо організації переправлення осіб через державний кордон України, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, відповідно до характеристики ОСОБА_4 , остання являється працездатною, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під вартою, не страждає, не хворіє, протележного не доведено. Із долучених стороною захисту документів, не вбачається, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд, бере до уваги те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків та інших осіб, а також порушувати процесуальні обов`язки іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, його ставлення до скоєного суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості підозрюваного переховуватися від суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Слідчий суддя враховую, наявність постійного місця проживання, наявні заслуги у ОСОБА_4 , разом з тим, вважає, що вказані чинники не переважають, над тяжкістю вчиненого правопорушення та наявними ризикам.

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає тяжкості пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

Суд, враховує, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього кодексу має право не визначати розмір застави щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 255 КК України, тому приходить до переконання про недоцільність визначення застави.

Щодо посилання сторони захисту на стан зодоров"я ОСОБА_4 , суду не надано доказів, що стан здоров`я обвинуваченої унеможливлює застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 затримано 05 травня 2025 року, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту її затримання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 187, 193, 196, 197, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати (обрати) щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів починаючи з 05 травня 2025 року по 03 липня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали було проголошено 09 травня 2025 року о 16 год. 55 хв..

Слідчий суддя ОСОБА_1