Справа № 191/4451/19
Провадження № 1-в/191/363/25
У Х В А Л А

іменем України

28 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання в.о. начальника ДУ «Синельниківська ВК (№94)» ОСОБА_4 про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання в.о. начальника ДУ «Синельниківська ВК (№94)» ОСОБА_4 про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України судом здійснено розгляд подання у відсутність належним чином повідомлених осіб та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ПК України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, яка визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, визначених ст.51 КУпАП дорівнюють розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2019 встановлений на рівні 1921,00 грн., а прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2021 встановлений на рівні 2270,00 грн.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року, ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 року та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року,ОСОБА_5 засуджено зач. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України часткового приєднано невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року та остаточно до відбуття призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 17 квітня 2024 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року, вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року, залишено без змін.

Ухвалою суду від 04 березня 2025 року було роз`яснено резолютивну частину вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року, що набрав законної сили 15.08.2024 року на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати з 17 квітня 2024 року до 27 травня 2024 року, та продовжити зарахування строку відбування покарання з 06 лютого 2025 року - дня фактичного затримання засудженого ОСОБА_5 в порядку виконання вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2024 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 15.08.2024 року.

Згідно з вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України за вчинення 14.11.2019 року крадіжки на суму 695,25 грн.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921,00 грн.

Отже, ОСОБА_5 14.11.2019 року вчинено крадіжку на суму 695,25 грн., що становить менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час її вчинення (менше 1921,00 грн).

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_5 діяння, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного 29 квітня 2020 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області покарання.

Крім того, вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року,ОСОБА_5 засуджено за вчинення у лютому 2021 року крадіжки на суму 7185,00 грн. за ч.3 ст.185 КК України. Дане діяння не підлягає декриміналізації, оскільки вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення (2270,00 грн. прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року).

Оскільки ОСОБА_5 був засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року зач. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі та йому на підставі ст.71 КК України було приєднано часткового невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року та остаточно до відбуття призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі, караність за яким на теперішній час усунута, тому суд вважає за необхідне привести вирок у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 та вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року зач. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, виключивши з призначення ОСОБА_5 покарання призначеного за цим вироком, за ч.1 ст.71 КК України, за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання в.о. начальника ДУ «Синельниківська ВК (№94)» ОСОБА_4 про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України, задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року, яким він засуджений за ч.1 ст.185, ч.1 ст.71КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року зач. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення, виключивши з призначення ОСОБА_5 покарання призначене за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року, а саме посилання на ч.1 ст.71 КК України.

Початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати з 17 квітня 2024 року до 27 травня 2024 року, та продовжити зарахування строку відбування покарання з 06 лютого 2025 року - дня фактичного затримання засудженого ОСОБА_5 в порядку виконання вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2024 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 15.08.2024 року.

В іншій частині клопотання, відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1