Провадження №: 1-кп/752/1438/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - в режимі відеоконференцзв`язку,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

під час підготовчого судового засідання в приміщенні суду під час судового засідання у кримінальному провадженні за №0000692 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 357 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357 КК України,

П О С Т А Н О В И В :

На розгляді Голосіївського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000692 від 13.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190 , ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 357 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357 КК України.

Під час підготовчого судового засідання від захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , надійшло клопотання про скасування ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 31.07.2025 про накладення грошового стягнення. Просив визнати неявку обвинуваченого ОСОБА_7 поважною, оскільки він перебував у відрядженні.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 та його підзахисна ОСОБА_9 підтримали вказане клопотання.

Захисник ОСОБА_11 та її підзахисний ОСОБА_8 поклались на розсуд суду.

Прокурор зазначив, що ухвала про накладення грошового стягнення обґрунтована, підстав для її скасування немає, з огляду на що просив відмовити у задоволенні клопотання.

Представник потерпілого погодився з думкою прокурора.

Заслухавши думку учасників, суд дійшов висновку що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В підготовче судове засідання, призначене на 31.07.2025 обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, надіслав до суду заяву про те, що перебуває у службовому відрядженні, підтверджуючих документів не надав, з огляду на що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31.07.2025 на ОСОБА_7 накладено грошове стягнення.

У подальшому суду були надані підтверджуючі документи поважності причини неявки обвинуваченого у судове засідання.

Положеннями ч.ч. 1-3 статті 147 КПК України визначено, що особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення. Суд, визнавши доводи особи обґрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку - призначає судове засідання для розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення. Особа, яка подала клопотання, а також слідчий, прокурор, за клопотанням якого було накладено грошове стягнення, повідомляються про місце та час розгляду клопотання, проте їх неприбуття не перешкоджає такому розгляду. Суд скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення за результатами його розгляду в судовому засіданні, якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно, а в іншому випадку - відмовляє у задоволенні клопотання.

З огляду на наведене, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 31.07.2025 про накладення на обвинуваченого ОСОБА_7 грошового стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн підлягає скасуванню.

Крім того, під час підготовчого судового засідання від захисника ОСОБА_6 надійшло усне клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт. Обвинувачена ОСОБА_9 підтримала свого захисника, а як альтернативу просила зменшити розмір застави.

Прокурор заперечив проти вказаного клопотання, зазначив, що підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається. З приводу зменшення застави наголосив, що суд обрав найнижчу межу застави.

Представник потерпілого ОСОБА_10 підтримав думку прокурора.

Захисник ОСОБА_11 підтримала клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжного заходу.

Інші учасники поклались на розсуд суду.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 , суд виходить з наступного.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Встановлено, що обвинувачена ОСОБА_9 раніше неодноразово судима, останній раз 26.05.2021 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, маючи не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість за злочин проти життя та здоров`я, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку умисних злочинів проти власності та інших злочинів за наступних обставин.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 190 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

На даний час у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які було детально зазначено в ухвалі суду від 23 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 і які на даний час не зменшились.

З огляду на зазначене підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 на даний час судом не встановлено.

Крім того, захисником ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , заявлено клопотання про скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2024 про продовження строку досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_7 та інші обвинувачені та захисники підтримали дане клопотання.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2024 є законною, крім того, суд не вправі скасувати ухвалу слідчого судді.

Представник потерпілого ОСОБА_10 підтримав думку прокурора, зазначив, що під час розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування був присутній захисник ОСОБА_5 , відтак, процесуальних порушень не вбачається.

Вирішуючи дане клопотання, суд зазначає, що воно не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України, що кореспондується із конституційною гарантією щодо обов`язковості виконання судових рішень, закріпленій у статті 129-1 Конституції України.

Так, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України) Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

На підставі аналізу ст. ст. 3, 8, ч. ч. 1, 2 ст. 55, ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, Конституційний Суд України у Рішенні від 15 травня 2019 р. № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Крім того, від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання. В обґрунтування вказаного клопотання вказував, що відсутні будь-які ризики, зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, а також що застосований до нього запобіжний захід є досить суворий та не відповідає тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного.

Інші захисники та обвинувачені підтримали вказане клопотання.

Прокурор та представник потерпілого, кожен окремо, категорично заперечували проти зміни запобіжного заходу або зменшення визначеного розміру застави.

Заслухавши думку учасників, суд дійшов висновку що вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 357 КК України, тобто, зокрема й у особливо тяжкому злочині.

На даний час наявні ризики, визначені статтею 177 КПК України. З огляду на стадію кримінального провадження - проведення підготовчого судового засідання, ризики незаконного впливу на свідків та потерпілого суд вважає високими.

Доводи про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не порушував покладених на нього обов`язків говорять про ефективність та дієвість застосованого до нього запобіжного заходу, який надає можливість добросовісно користуватися належними обвинуваченому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зменшення визначеного розміру застави не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Застосований запобіжний захід, в даному випадку, виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, що не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

З огляду на що вказане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 193-197, 199, 314-315, 372, 376, 384, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про скасування ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 31.07.2025 про накладення грошового стягнення - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 31.07.2025 про накладення на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошового стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн - скасувати.

Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2024 про продовження строку досудового розслідування - залишити без задоволення.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1