Провадження №11-кп/801/767/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого

у режимі відеоконференції ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2025, якою відмовлено у клопотанні захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , про роз`яснення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2024,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2025 відмовлено у клопотанні захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , у роз`ясненні вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2024.

Не погодившись із даною ухвалою захисник ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2025 та постановити нову, у якій задовольнити клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , та роз`яснити вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2024.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2025 постановлена із порушенням вимог чинного законодавства. На думку сторони захисту, суд першої інстанції не врахував період з 15.12.2022 по 04.10.2024 як фактично відбутий строк покарання при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

У скарзі вказується, що відповідно до ст. 71 КК України цей період має бути зарахований у строк відбуття покарання, призначеного вироком від 04.10.2024, а тому виникла потреба у його офіційному роз`ясненні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думки захисника ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовільнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Вінницького міського суду від 04.10.2024 ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. При цьому засуджений вже відбував покарання за вироком того ж суду від 29.09.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України, який набрав законної сили та також передбачав позбавлення волі на строк 7 років.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із положень ст. 71, 72 КК України та вказав, що з урахуванням затримання ОСОБА_8 15.12.2022 на виконання вироку від 29.09.2022, строк фактичного відбуття покарання з цього моменту до дня ухвалення нового вироку 04.10.2024, підлягає зарахуванню до остаточного строку покарання за сукупністю вироків. Таким чином, обрахунок строку відбуття покарання у межах нового вироку є цілком можливим і не викликає правових труднощів.

Суд першої інстанції також слушно зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України роз`яснення судового рішення допускається лише у випадках, коли рішення є незрозумілим або містить технічні неточності, що перешкоджають його виконанню. Вирок Вінницького міського суду від 04.10.2024 не містить таких неточностей, є зрозумілим, логічним і не допускає кількох варіантів тлумачення, що підтверджено також ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.11.2024, якою цей вирок залишено без змін.

Зазначений у клопотанні проміжок часу з 15.12.2022 по 04.10.2024 обґрунтовано визнано таким, що підлягає зарахуванню до остаточного строку відбуття покарання у порядку, передбаченому кримінальним законодавством, без необхідності у додатковому судовому роз`ясненні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції є виваженими, законними та ґрунтуються на положеннях чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності зроблених судом першої інстанції висновків та не містять юридичних аргументів щодо наявності фактичної неясності чи неоднозначності у резолютивній частині вироку, що могла б зумовити необхідність його роз`яснення.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2025 про відмову в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 про роз`яснення вироку від 04.10.2024 є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Підстави для її скасування чи зміни за доводами апеляційної скарги відсутні, оскільки вирок не є незрозумілим, його резолютивна частина не викликає труднощів при виконанні, а фактично відбутий строк позбавлення волі обґрунтовано підлягає зарахуванню відповідно до положень статей 71, 72 КК України.

Правова позиція Верховного Суду у постанові від 21.11.2019 у справі № 752/18511/16-к (провадження № 51-2728км19) вказує, що «роз`яснення судового рішення можливе лише у разі його незрозумілості для учасників судового провадження або органу, який виконує це рішення, за умови, що таке роз`яснення не змінює змісту рішення. Роз`яснення не є інструментом перегляду рішення по суті або способом вирішення сумнівів щодо законності вироку.»

Аналогічний підхід викладено і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Стапанюк проти України» (№ 72286/01), де наголошено, що обов`язок держави забезпечити «належну якість судового рішення» включає не лише його обґрунтованість, а й ясність та передбачуваність для виконання.

Враховуючи усе вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що вирок Вінницького міського суду від 04.10.2024 року є зрозумілим, не містить неясностей чи суперечностей, які могли б ускладнити його виконання, а отже, не потребує додаткового роз`яснення. Обрахунок строку відбуття покарання, з урахуванням попереднього вироку та фактичного утримання особи під вартою, повинен здійснюватися відповідно до норм кримінального законодавства, зокрема ст. 71 та ст. 72 КК України, без внесення змін або тлумачень судового рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2025 про відмову у роз`ясненні вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4