Справа №752/3635/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2991/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора- ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, проживаючого за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати адміністративні посади в підприємствах, установах чи організаціях державної чи комунальної форми власності на строк 3 (три) роки.

Вироком вирішено питання процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , обіймаючи на підставі наказу в.о. директора ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - ритуальна служба СКП «СПЕЦКОМБІНАТ ПКПО») від 18.04.2014 №58-к, посаду завідувача Байкового кладовища ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», будучи наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями відповідно до посадової інструкції завідувача кладовища від 22.04.2014, тобто будучи службовою особою, вчинив службову недбалість, а саме неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи службовою особою, в період 2020-2023 років, більш точний час досудовим розслідуванням та судом не встановлено, перебуваючи на території Байкового кладовища, за адресою: м. Київ, вул. Байкова, 6, що у Голосіївському районі міста Києва, неналежно виконував свої службові обов`язки, передбачені п. 2, 3 розділу ІІ «Посадової інструкції завідувача Байкового кладовища», затвердженої в.о. директора ритуальної служби СКП «СПЕЦКОМБІНАТ ПКПО» від 22.04.2014, оскільки несумлінно ставився до них, щодо здійснення керівництва роботою працівників кладовища та контролю за виконанням підлеглими своїх функціональних обов`язків, правил внутрішнього трудового розпорядку, наказів та настанов керівництва, неналежно здійснив керівництво роботою прибиральників території Байкового кладовища ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , як наслідок зазначені особи не відвідували територію Байкового кладовища та не виконували покладені на них завдання та обов`язки.

Так, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду завідувача Байкового кладовища у період 2020-2023 років, більш точний час досудовим розслідуванням, та судом не встановлено, перебуваючи на території Байкового кладовища, за адресою: м. Київ, вул. Байкова, 6, що у Голосіївському районі міста Києва, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, передбачені п. 2, п. 3 розділу ІІ Посадової інструкції завідувача Байкового кладовища, підписував та подавав до адміністрації СКП «Спецкомбінат ПКПО» табелі обліку використання робочого часу, в яких були визначені кількість днів і годин відпрацьованих прибиральниками території Байкового кладовища ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які фактично не відвідували територію Байкового кладовища та не виконували завдання та обов`язки прибиральників, а саме: три табелі від 15.01.2020, три табелі від 31.01.2020, три табелі від 15.02.2020, три табелі від 29.02.2020, три табелі від 15.03.2020, три табелі від 31.03.2020, три табелі від 30.04.2020, три табелі від 15.05.2020, три табелі від 31.05.2020, три табелі від 15.06.2020, три табелі від 30.06.2020, три табелі від 15.07.2020, три табелі від 31.07.2020, три табелі від 15.08.2020, три табелі від 15.09.2020, три табелі від 15.10.2020, три табелі від 31.10.2020, три табелі від 15.11.2020, три табелі від 15.12.2020, три табелі від 31.12.2020, два табелі від 15.01.2021, два табелі від 29.01.2021, три табелі від 15.02.2021, три табелі від 28.02.2021, три табелі від 15.04.2021, три табелі від 30.04.2021, три табелі від 15.05.2021, два табелі від 15.06.2021, два табелі від 30.06.2021, три табелі від 15.07.2021, три табелі від 15.09.2021, три табелі від 15.10.2021, три табелі від 31.10.2021, три табелі від 15.11.2021, три табелі від 30.11.2021, три табелі від 15.12.2021, три табелі від 31.12.2021, три табелі від 15.01.2022, три табелі від 31.01.2022, три табелі від 15.02.2022, табель від 28.02.2022, три табелі від 15.06.2022, три табелі від 15.08.2022, три табелі від 31.08.2022, три табелі від 15.09.2022, три табелі від 30.09.2022, три табелі від 15.10.2022, три табелі від 31.10.2022, три табелі від 30.11.2022, два табелі від 15.12.2022, два табелі від 31.12.2022, три табелі від 15.01.2023, два табелі від 30.01.2023.

В подальшому, на підставі підписаних ОСОБА_7 вищевказаних табелів обліку робочого часу, вищезазначеним працівникам було безпідставно нараховано та виплачено заробітну плату особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження.

Враховуючи вищевикладене, неналежне виконання у період 2020-2023 років завідувачем Байкового кладовища ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» ОСОБА_7 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, призвело до завдання збитків державі в особі Київської міської ради, а саме місцевому бюджету територіальної громади м. Києва за в розмірі 12 245 199,6 гривень, що згідно із п. 4 Примітки до ст. 364 КК України у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є тяжкими наслідками.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що призначене судом покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначає, що судом не в повній мірі надано оцінку даним про особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, має ряд хронічних захворювань, за весь час на роботі в СКП "СПЕЦКОМБІНАТ ПКПО" характеризується позитивно, за що неодноразово заохочувався грамотами та подяками, позитивно характеризується за місцем свого проживання, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, неодноразово отримував грамоти та подяки за свою активну громадянську позицію, в тому числі і за допомогу ЗСУ.

Також, захисник звертає увагу на те, що обвинувачений щиро розкаюється у скоєному та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, про що, в тому числі наголошувала сторона обвинувачення як в обвинувальному акті так і під час судового розгляду, у зв`язку з чим висновки про відсутність обставин, що пом`якшують покарання, є помилковими.

Крім того, захисник наголошує, що обвинуваченим виконано вирок суду в частині стягнення процесуальних витрат, а також, ОСОБА_7 має намір відшкодувати завдані ним збитки, проте, перебування обвинуваченого у місцях позбавлення волі значно ускладнить цей процес.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_22 просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 367 КК України, застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробувальним терміном.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що обвинувачений щиро розкаюється у скоєному та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, має позитивні характеристики, а тому визначене судом покарання є невідповідним ступеню тяжкості та особі обвинуваченого через суворість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, порушень вимог закону, які були б суттєвими і тягли за собою скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України.

Доводи апеляційних скарг захисників за яких вони просять змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ч.3 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про його особу, згідно яких обвинувачений раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, має постійне місце проживання, є пенсіонером. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Врахувавши зазначені обставини, місцевим судом зроблено вмотивований висновок про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.367 КК України, а також з позбавленням права обіймати адміністративні посади в підприємствах, установах чи організаціях державної чи комунальної форми власності без призначення штрафу, з чим погоджується колегія суддів.

На переконання апеляційного суду, призначене ОСОБА_7 покарання, з огляду на вимоги статей 50, 65 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність та відповідає основній його меті як заходу примусу.

Всупереч доводів поданих апеляційних скарг, судом першої інстанції належним чином перевірено наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Так, мотивуючи свої висновки про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд послався на те, що обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено, а визнання винуватості, відсутність даних про перебування на обліку і лікарів нарколога та психіатра, відсутність судимостей, позитивні характеристики, не можуть свідчити про те, що виправлення ОСОБА_23 можливе без відбування покарання. Наявність певних захворювань у обвинуваченого (гіпертонічна хвороба, цукровий діабет) також не є такими, що свідчать про неможливість утримання ОСОБА_23 у місцях позбавлення волі. Інших документів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_23 може виправитись без реального відбування покарання, та слугували підставами для звільнення від відбування покарання, стороною захисту не надано.

Крім того, суд обгрунтовано врахував такожперсональну роль і ступінь участі ОСОБА_23 у вчинені вищезазначеного злочину, тривалий період часу, а саме 2020-2023 роки, коли останній неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, а також те, що жодних дій, спрямованих на відшкодування збитків державі в особі Київської міської ради, а саме місцевому бюджету територіальної громади м. Києва за в розмірі 12 245 199,6 гривень обвинувачений ОСОБА_23 не вчиняв, як і жодних активних дій спрямованих на сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, і цей висновок не спростовується доводами поданих апеляційних скарг.

Таким чином, доводи апеляційних скарг про те, що суд призначив явно несправедливе покарання через суворість не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного вироку в апеляційному порядку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог поданих апеляційних скарг і не знаходить підстав для зміни вироку, а тому апеляційні скарги залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: