Справа № 127/5359/21
Провадження №11-кп/801/896/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2025 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2022

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2025 року у клопотанні засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2022 року відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2025 року та задоволити клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 мотивовано тим, що він відбув 2/3 строку призначеного покарання, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаюється, має одне заохочення, має дружину та трьох дітей, які потребують його допомоги, тому просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала є законною та обгрунтованою, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2022 року ОСОБА_6 засуджено за

ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

Початок строку - 09.08.2022; кінець строку - 27.12.2025.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого, що суд першої інстанції неповно дослідив всі обставини для прийняття обгрунтованого рішення є безпідставними.

Судом враховано, що згідно характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ «Вінницька виправна колонія №86» майора внутрішньої служби ОСОБА_8 від 17.06.2025 року за період відбування покарання у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_6 характеризується посередньо, режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, однак порушував вимоги режиму відбування покарання про що свідчить висновок перевірки від 23.01.2025, по прибуттю в установу у виробничій майстерні та роботах з господарського обслуговування працевлаштований не був за власним бажанням, згодом, з листопада 2024 року по січень 2025 року, був працевлаштований у майстерні установи, у цеху виготовлення малопомітної перешкоди, на даний час не працевлаштований з власних міркувань.

Крім того, з характеристики на засудженого ОСОБА_6 наданої адміністрацією Державної установи «Вінницька випрана колонія (№ 86)» вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів. легко піддається впливу прокримінального оточення. По відношенні до представників адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе. Заходи виховного та режимно - профілактичного характеру відвідує та не завжди робить для себе належні висновки.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. На профілактичних обліках не перебуває, на думку представника установи нестача коштів може спонукати засудженого до вчинення корисливих злочинів. Також при виникненні конфлікту в стані алкогольного сп`яніння існує ймовірність вчинення насильницьких дій фізичного характеру.

Під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/3 частини строку призначеного покарання - 27.04.2023. Рішенням комісії установи від 02.05.2023, протоколом № 11 засудженому відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/2 частини строку призначеного покарання - 27.12.2023. Рішенням комісії установи від 02.01.2024 протокол №2, засудженому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 частини строку призначеного покарання - 27.08.2024.

Рішенням комісії установи від 03.09.2024 протокол №18, засудженому відмовлено в умовно - достроковому звільнені, як особі, яка не довела своє виправлення.

Відповідно до довідки ДУ «Вінницька виправна колонія №86» заробітна плата засудженого ОСОБА_6 в ДУ «Вінницька виправна колонія №86» за період з листопада 2024 по січень 2025 разом склала 3321грн. 25 коп.

Відповідно до наданої довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання має одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за 4-й квартал 2024 року.

Суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення врахував дані про поведінку ОСОБА_6 за весь період відбування покарання та дійшов вірного висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що залучення засудженого ОСОБА_6 до виконання робіт з благоустрою та поліпшення житлово-побутових умов, не свідчить про сумлінне ставлення засудженого до праці та не вказує на те, що останній став на шлях виправлення.

При цьому, суд прийняв до уваги, що за час перебування ОСОБА_6 у ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» його працевлаштування не мало системного характеру, що свідчить більше про бажання умовно-дострокового звільнення, аніж виправлення.

Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.

Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.

Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.

На думку колегії суддів, відомості про особу засудженого ОСОБА_6 , на які посилається засуджений в обґрунтування апеляційної скарги не свідчать про їх достатність для висновків про виправлення засудженого та про наявність підстав для звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст. ст. 405,407,409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

постановив :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого .

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2025 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

Судове рішення оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4