Провадження №1-кс/523/2104/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за №0000679 від 02.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням відділення поліції № 2 Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000679 від 02.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, невстановлена особа, перебуваючи на території міста Одеси, вчинила дії, направлені на зберігання творів, зображень порнографіного характеру, що містять дитячу порнографію.(ЄО 9131)

В ході досудового розслідування на підставі ухвали Суворовського районного суду міста Одеси, було проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого в спальній кімнаті біля дерев`яного столу було виявлено та вилучено комп`ютерний системний блок чорного кольору який в подальшому опечатано та підписано понятими.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 - є доказом злочину.

Враховуючи те, що існують достатні підстави вважати, що вилучений в ході огляду предмет, є речовим доказом та може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також беручи до уваги у разі повернення вказаного тимчасово вилученого майна будуть створені можливості для його знищення, або переховування, на підставі чого суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за №0000679 від 02.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000679 від 02.10.2023, що вилучене під час проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого в спальній кімнаті біля дерев`яного столу було виявлено та вилучено комп`ютерний системний блок чорного кольору який в подальшому опечатано та підписано понятими.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатись та користуватись майном на яке накладено арешт до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1