справа № 492/767/25
провадження № 1-кп/492/181/25
ВИРОК

Іменем України

18 вересня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000030, внесеному 14 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Прямобалка Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 24 лютого 2025 року Арцизьким районним судом Одеської області за частиною 4 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України,

встановив:

У період часу з початку січня 2025 року до 14 січня 2025 року, більш точної дати та часу судовим розглядом встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у лісосмузі біля села Прямобалка Болградського району Одеської області, діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи незаконно, за відсутності передбаченої законом відповідної ліцензії, шляхом знахідки придбав наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено, не встановленою судовим розглядом загальною масою, але не менше 59,477 гр., який включено до таблиці І, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» для подальшого перепродажу з метою отримання прибутку наркозалежним особам для рекреаційного вживання. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_5 , діючи незаконно, у невстановленому судовим розглядом місці у селі Прямобалка Болградського району Одеської області, зберігав, забезпечуючи його недоторканність, незмінність функціональних властивостей до часу його протиправного збуту наркозалежним особам для рекреаційного вживання з метою отримання прибутку та 09 березня 2025 року у період часу з 08-00 год. до 10-00 год., перебуваючи у парадній, що веде до квартири АДРЕСА_3 , у якій він проживає, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, незаконно збув ОСОБА_6 частину вказаного наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, масою 14,69 гр. шляхом продажу за грошову винагороду у сумі 1000,00 грн. Далі, 21 березня 2025 року у період часу з 06-00 год. до 08-00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці поряд із місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, незаконно збув ОСОБА_7 частину вказаного наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, масою 10,52 гр. шляхом продажу за грошову винагороду у сумі 1000,00 грн., а залишок вказаного придбаного наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 34,267 гр., ОСОБА_5 продовжував незаконно зберігати з метою подальшого збуту у приміщенні гаражу, розташованого у дворі за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_4 , який незаконно зберігав до 30 березня 2025 року, тобто до виявлення та вилучення працівниками поліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. При судовому розгляді він детально розповів про обставини вчинення злочину, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження, у зв`язку з чим, згідно з частиною 3 статті 349 КПК України, суд за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити вказані обставини кримінального правопорушення в апеляційному, касаційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що у січні 2025 року він перебував у лісосмузі, розташованій біля села Прямобалка Болградського району Одеської області, де знайшов рослини коноплі та, знаючи, що вони містять наркотичний засіб, зібрав її та переніс до свого місця проживання, тобто до двору будинку АДРЕСА_4 , де зберігав у гаражі. Перетерши рослини коноплі через сито, він її частину 09 березня 2025 року продав за 1000,00 грн. ОСОБА_6 , а також через кілька днів продав ОСОБА_7 її частину за 1000,00 грн. Залишок перетертої рослини коноплі зберігав у гаражі до вилучення працівниками поліції.

Оскільки учасники судового провадження вважали, що фактичні обставини підтверджуються доказами, які наявні у кримінальному провадженні та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені частиною 1 статті 91 КПК України.

Сукупність наведених і досліджених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були досліджені при судовому розгляді, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 1 статті 307 ККУкраїни, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, що витікає з положень частини 2 статті 50 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повнолітньому віці вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів; проживає один; за місцем проживання характеризується задовільно; на психіатричному, наркологічному обліку в КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради не перебуває; засуджений вироком суду від 24 лютого 2025 року зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України строком на два роки, із застосуванням статті 76 КК України.

Обставин, які згідно із статтею 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 при судовому розгляді судом не встановлено.

Суд не може віднести до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме визнання вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, про що він зазначив у судовому засіданні, оскільки обвинувачений при судовому розгляді, хоча і визнав свою вину у висунутому обвинуваченні, але не покаявся у вчиненні злочину, не виказав щирого жалю з приводу вчиненого та одне лише визнання вини у висунутому обвинуваченні не свідчить про наявність щирого каяття.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено про наявність обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , та які відповідно до пункту 4 частини 1 статті 91, частини 1 статті 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень статті 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Згідно з абзацом 17 частини 1 статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно з якою, враховуючи інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи, що судом не встановлені обставини, що пом`якшують, обтяжують покарання, беручи до уваги встановлені судом високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, тяжкість вчиненого ним злочину, а також, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, знаючи про те, що за вчинення кримінального правопорушення неодмінно настає кримінальне покарання, та що йому за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 24 лютого 2025 року призначено випробувальний термін, знов вчинив тяжкий злочин у період призначеного судом іспитового строку, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, суд відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 307 КК України. Суд з урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення не вбачає підстав для застосування положень як статті 69 КК України так і статті 75 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд також враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення за цим вироком після ухвалення Арцизьким районним судом Одеської області вироку від 24 лютого 2025 року, яким його визнано винним та засуджено за частиною 4 статті 185 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, із застосуванням статті 76 КК України. Суд також враховує, що призначене Арцизького районного суду Одеської області від 24 лютого 2025 року покарання по вказаному вироку ним не відбуте.

У зв`язку із вчиненням обвинуваченим ОСОБА_5 зазначеного злочину у період встановленого йому іспитового строку слід розцінювати як порушення ним умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до частини 3 статті 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України, тому суд дійшов висновку про те, що в силу частини 3 статті 78 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання за правилами, передбаченими статтею 71 КК України, а саме за сукупністю вироків.

Вказані висновки суду повністю узгоджуються з роз`ясненнями, викладеними в абзацах 4 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами та доповненнями), відповідно до яких, виходячи з положень частини 2 статті 75 КК (в редакції 2001 року), а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Наведений висновок суду також відповідає висновку Верховного Суду, що викладений у його постанові від 14 вересня 2021 року (справа № 127/25037/17), згідно з яким у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

Суд, враховуючи положення статті 71, частини 3 статті 75, частини 3 статті 78 КК України дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 з не відбутого ним покарання у виді п`яти років позбавлення волі, призначеного йому за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, шість місяців позбавлення волі.

Суд дійшов висновку, що призначення такого покарання, як позбавлення волі, буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Судом встановлено, що у наявному кримінальному провадженні ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 01 квітня 2025 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та він під вартою перебуває з 30 березня 2025 року, строк тримання під вартою відповідними ухвалами суду продовжувався та діє на день ухвалення даного вироку, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у сумі 242240,00 грн., тому в силу положень статті 72 КК України у строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_5 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30 березня 2025 року.

Враховуючи ризики, передбачені статтями 177, 178 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно з частиною 9 статті 100 КПК України: речовина рослинного походження в одному паперовому згортку, яку упаковано і опечатано у спеціальний пакет Національної поліції України з ідентифікаційним номером INZ 1100138; речовина рослинного походження в одному паперовому згортку, яку упаковано і опечатано у спеціальний пакет Національної поліції України з ідентифікаційним номером ICR 0246183; два фрагменти полімерної пляшки та металевого ковпака з нашаруванням кіптяви, які упаковані до полімерного пакета НПУ EXP0319282; металеве сито срібного кольору, яке упаковано до полімерного пакета НПУ PSP2302987; паперовий згорток зі змістом речовини рослинного походження, який упаковано до полімерного пакета НПУ ICR0246176; полімерний пакет рожевого та прозорого кольору зі змістом речовини сіро-зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані з характерним запахом марихуани, які упаковані до полімерного пакета НПУ ICR0246175; експрес тест «Denta marijuana Hashish identification LOT 30244723A», який упаковано до полімерного пакету НПУ ICR0246181, які переданідо камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області підлягають знищенню; куртка чорно-жовтого кольору, яку упаковано до полімерного пакета НПУ ГСУ INZ4027989, мобільний телефон чорного кольору, який упаковано до полімерного пакета НПУ ICR0246167, які переданідо камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області підлягають поверненню власникам.

У зв`язку з доведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину і проведенням у кримінальному провадженні експертних досліджень по встановленню його вини, суд, керуючись частиною 2 статті 124 КПК України, дійшов висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів, які проводили судові експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у наявному кримінальному провадженні на загальну суму 22412,40 грн.

Враховуючи, що на вищезазначені речові докази ухвалами слідчого судді Болгадського районного суду Одеської області від 13 березня 2025 року, від 26 березня 2025 року, від 03 квітня 2025 рокунакладено арешт, суд, на підставі частини 4 статті 174 КПК України, дійшов висновку про скасування арешту на вищевказані речові докази.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України, та призначити йому покарання за частиною 1 статті 307 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців.

На підставі частини 1, частини 4 статті 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати частково шість місяців позбавлення волі з не відбутого ним покарання за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 24 лютого 2025 року та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з 30 березня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 22412 (двадцять дві тисячі чотириста дванадцять) гривень 40 копійок.

Речові докази: речовину рослинного походження в одному паперовому згортку; речовину рослинного походження в одному паперовому згортку; два фрагменти полімерної пляшки та металевого ковпака з нашаруванням кіптяви; металеве сито срібного кольору; паперовий згорток зі змістом речовини рослинного походження; полімерний пакет рожевого та прозорого кольору зі змістом речовини сіро-зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані з характерним запахом марихуани; експрес тест «Denta marijuana Hashish identification LOT 30244723A» - знищити; куртку чорно-жовтого кольору, мобільний телефон чорного кольору повернути власникам, скасувавши арешт, накладений ухвалами слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 13 березня 2025 року, від 26 березня 2025 року, від 03 квітня 2025 року на вказані речові докази.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1