Дата документу 14.07.2025 Справа № 333/5169/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/5169/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/748/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 14 липня 2025 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали оскарження ухвали Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 червня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.307 КК України,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою з доповненнями до неї на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 червня 2025 року, якою задоволене клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 та продовжений строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 31 липня 2025 року (включно).

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та обрати щодо нього інший запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою, а саме домашній арешт із застосування засобів електронного контролю, або зменшити встановлений судом розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що копії матеріалів кримінального провадження йому надано не було.

Вказує, що обвинувачення ґрунтується на доказах, які були отримані незаконним шляхом.

Зауважує, що суд першої інстанції не перевірив обґрунтованість підозри.

Зазначає, що суд першої інстанції визначив непомірний розмір застави.

Згідно з ухвалою суду, Комунарським районним судом м.Запоріжжя здійснюється судове провадження кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в якому вона посилалася на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а також зменшити розмір застави, оскільки застава в раніше визначеному розмірі є непомірною для обвинуваченого, а отже не може розцінюватися, як альтернативний запобіжний захід.

Прокурор та захисник у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про день, час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином, клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю не заявляли.

Оскільки, виходячи з положень кримінального процесуального законодавства, участь прокурора та захисника при розгляді апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути вищевказану апеляційну скаргу без участі прокурора та захисника, проти чого сам обвинувачений не заперечує.

Заслухавши доповідь судді; аргументи обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як зазначено у ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.3 ст.199 КПК України).

Клопотання прокурора вказаним вимогам відповідає та має всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені у клопотанні прокурора підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 перевірялись судом першої інстанції при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Із наданих матеріалів оскарження ухвали убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.307 КК України, які відносяться до нетяжкого та тяжких злочинів.

На обґрунтування висунутого обвинувачення прокурором надані докази, які судом першої інстанції будуть перевірятися на предмет їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку.

Перевіривши наявні матеріали провадження, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, не зменшились та існують на даний час.

Такими ризиками є: ризик переховування від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення - з огляду на характер, фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, їх кількість та хронологію, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, відомості про особу обвинуваченого, який не працює, не має постійного джерела доходів, в наявних матеріалах провадження відсутні відомості, які б свідчили про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що викладене в сукупності свідчить про наявність ризиків, на які посилається прокурор, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінивши всі вищевказані обставини у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що задля забезпечення цього провадження необхідно продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на момент застосування до останнього вказаного запобіжного заходу не зменшились, з огляду на особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості, кількість епізодів інкримінованих останньому правопорушень та суворість можливого покарання.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та відомостей про особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою.

Доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі, та доповненнях до цієї скарги, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді обвинуваченим ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що обвинувачення ґрунтується на доказах, які були отримані незаконним шляхом, колегія суддів вважає передчасними, з огляду на те, що наразі триває судовий розгляд та судом першої інстанції має перевірятися обґрунтованість висунутого обвинувачення.

Перевірка питання щодо доведеності чи недоведеності висунутого ОСОБА_6 обвинувачення на цій стадії процесу до компетенції суду апеляційної інстанції не відноситься.

На зазначеній стадії, згідно з кримінальним процесуальним законодавством, суд апеляційної інстанції переглядає на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на стадії судового провадження.

В свою чергу, надані сторонами докази суд має досліджувати у встановленому законом порядку та оцінювати у їх сукупності.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції не перевірив обґрунтованість підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри була належним чином перевірена слідчим суддею під час вирішення питання щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Наразі у цьому кримінальному провадженні досудове розслідування вже завершено, прокурором визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення та обвинувальний акт скеровано до суду.

Як вже зазначалось вище, наразі судовий розгляд ще триває та судом першої інстанції має перевірятися обґрунтованість висунутого обвинувачення у встановленому законом порядку.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що копії матеріалів кримінального провадження йому надано не було, нічим об`єктивно не підтверджується.

Порушення процесуальних прав обвинуваченого при розгляді клопотання не убачається.

Відповідаючи на доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо надмірного визначення йому розміру застави, з огляду на те, що він не працює та не має постійного джерела доходу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З наявних матеріалів провадження убачається, що в ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2023 року було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі, що складав 214 720,00 грн.

Ухвалами Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2023 року, від 25 січня 2024 року, від 22 березня 2024 року, від 06 травня 2024 року, від 03 липня 2024 року, від 29 липня 2024 року, від 18 вересня 2024 року, від 11 листопада 2024 року, від 08 січня 2025 року, обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у раніше визначеному розмірі, що складав 214 720,00 грн.

В подальшому, ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2025 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою зі зменшенням раніше визначеного розміру застави, зменшивши його до - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн 00 грн, та у разі її внесення, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, на думку колегії суддів, визначений судом розмір застави достатній для забезпечення виконання обвинуваченим передбачених КПК України обов`язків у разі її внесення, та визначений відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та встановлених ризиків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не убачає підстав для зміни визначеного розміру застави.

Колегія суддів вважає, що обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються.

Відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні, та при апеляційному розгляді суду апеляційної інстанції таких відомостей не надано.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування вказаної ухвали суду, при апеляційному її перегляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу разом з доповненнями до неї обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 червня 2025 року, якою задоволене клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 та продовжений строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 31 липня 2025 року (включно),залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4