Номер провадження:1-кс/521/3222/25
УХВАЛА

05 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням № 0000656 від 14.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, 13.07.2025 року до чергової частини відділення поліції № 3 Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 , в якій він просить прийняти міри правового характеру до невстановленої особи жіночої стані яка 13.07.2025 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, знаходячись біля супермаркету «АТБ», за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, буд. 22, на стоянці автотранспорту, в умовах воєнного стану, таємно викрала візок для продуктів. Сума збитку встановлюється.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 13 липня 2025 року о 12 годині 23 хвилині на легковому автомобілі марки «Toyota», моделі «RAV4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », прибула на автопарковку по вул. Тираспольське шосе, біля буд. 22, в якості відвідувача супермаркету.

У подальшому, увійшовши до приміщення супермаркету, ОСОБА_5 обрала для здійснення покупок закупний візок на 90 л. з підстаканником, та почала здійснювати покупки.

Далі, розрахувавшись на касі за обрані товари, та вийшовши з приміщення супермаркету «АТБ», разом із закупним візком на 90 л. з підстаканником, ОСОБА_5 направилась в сторону належного їй автомобіля марки «Toyota» моделі «RAV4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходився на автостоянці, де у останньої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «АТБ маркет».

Так, 13.07.2025 року о 12 годині 45 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи на вищевказаній автопарковці діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, переконавшись, що її дії залишаються непомітними, як для сторонніх осіб так і для власника майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи біля супермаркету «АТБ», за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, біля буд. 22, взяла до рук та помістила у багажне відділення легкового автомобіля марки «Toyota», моделі «RAV4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », закупний візок 90 л. з підстаканником вартістю 3 367 гривень 73 копійки (без урахування ПДВ), таким чином заволодівши вищезазначеним майном.

Беручи до уваги, те що знаряддям злочину у кримінальному провадженні є легковий автомобіль марки «Toyota», моделі «RAV4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », у кузові бежевого кольору, VIN: НОМЕР_2 , який відповідно до НАІС належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що транспортний засіб, який використовувався як знаряддя вчинення злочину, може бути зіпсовано, знищено, перетворено, втрачено особою, яка ним володіє, та вказане майно має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням № 0000656 від 14.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки «Toyota», моделі «RAV4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », у кузові бежевого кольору, VIN: НОМЕР_2 , який відповідно до НАІС належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути на відповідальне зберігання та користування власникам без права відчуження, попередивши їх про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6