Справа №303/4144/14
№ 1-в/303/91/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №0001134 від 23.04.2014,

В С Т А Н О В И В:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №0001134 від 23.04.2014, накладеного постановою слідчого СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 від 10.02.2011.

Клопотання мотивоване тим, що на підставі постанови слідчого СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 від 10.02.2011 в кримінальному провадженні №0001134 та заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна №119/02-32 від 12.02.2011 на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено арешт. Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 11.07.2014 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавленні волі без конфіскації майна; на підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 21.07.2016 року ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку. Під час ухвалення вироку Мукачівського міськрайонного суду від 11.07.2014 судом не було вирішено питання про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що подальша потреба у застосуванні арешту на вищезазначену квартиру відсутня, просить скасувати арешт на відповідне майно.

Адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив таке задовольнити.

Представник Мукачівської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Державний нотаріус Першої Мукачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, питання щодо скасування арешту майна залишив на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до слідуючого висновку.

Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 11.07.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном 2 роки.

Під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження слідчим СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було винесено постанову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 26.10.2005 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9320213 від 16.12.2005.

Згідно п.9 розділу ХІ КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 126 КПК України 1960 року передбачено, що забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б це майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Згідно з пунктами 7 та 8 частини першої статті 324 КПК України 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України 1960 року, суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема щодо виконання вироку у частині цивільного позову чи конфіскації майна.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства», у порядку, передбаченому ст. 411 КПК України, суди вправі вирішувати питання про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Гарантії захисту права власності закріплені у ст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Відповідно до ст. 1 протоколу №911 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Водночас як вбачається з обставин справи, ані слідчим, ані судом при постановленні обвинувального вироку від 11.07.2014 у справі №303/4144/14 не було вирішено питання щодо зняття арешту, потреба в якому наразі повністю відпала.

Враховуючи вказане, зважаючи, що кримінальне провадження завершено постановленням вироку суду, до ОСОБА_4 не застосовувалось покарання у вигляді конфіскації майна, суд приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, оскільки в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, в зв`язку з чим клопотання адвоката підлягає задоволенню.

Керуючись п.9 Перехідних положень КПК України, ст.ст. 324, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №0001134 від 23.04.2014 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 від 10 лютого 2011 року в кримінальному провадженні №0001134 на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1