УХВАЛА

іменем України

Справа № 126/321/25

Провадження № 1-кс/126/726/2025

"19" вересня 2025 р. м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бершадь клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 11.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.191, ч. 4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивує тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 11.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.25 року, 28.01.2025 року, 29.01.2025 року та 04.02.2025 року ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами здійснив незаконну порубку дерев, які росли в межах лісового масиву Дохнянського лісництва Гайсинського надлісництва філії «Центральній лісовий офіс» ДП «Ліси України» в межах природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Кармелюкове поділля», що відноситься до природно-заповідного фонду, а також здійснив перевезення та збут незаконного зрубаних дерев.

Своїми кримінально-протиправними діями ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами спричинив відповідно до розрахунку розмірів шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, шкоду у розмірі 3 443 384 гривень, що згідно п. 2 примітки до ст. 246 КК України у понад шістдесят разів перевищує неоподаткований мінімумів доходів громадян та вважається тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у лісах, перевезення та збут незаконно зрубаних дерев, вчинені за попередньою змовою групою осіб, вчинені на території природно-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки.

17.09.2025 встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 246 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколами огляду місця події від 10.01.2025, 29.01.2025, 30.01.2025, 05.02.2025 якими зафіксовано факт незаконної порубки деревини на території Чечельницької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, а саме на території Національного природного парку «Кармелюкове Поділля»;

-протоколами обшуку від 10.09.2025;

-протоколами затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 10.09.2025;

-розрахунками розмірів шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, проведеними Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області;

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

-іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні чотирьох епізодів тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, в ході досудового розслідування установлено розмір шкоди навколишньому природному середовищу, яка становить 3 443 384 гривень, що є тяжкими наслідками, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому, щодо ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, в ході досудового розслідування установлено розмір шкоди навколишньому природному середовищу, яка становить 3 443 384 гривень. Майновий стан підозрюваного надає йому можливість вживати заходів, щодо переховування від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця проживання на протязі тривалого часу, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризики передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджуються тим, що

ОСОБА_5 є колишнім працівником Гайсинської надфілії ДП «Ліси України», йому відомі інші працівники даного підприємства та НПП «Кармелюкове Поділля», на яких він може впливати з метою знищення, приховування або спотворення документів, що стосуються лісовпорядкування тощо. Крім того, може підшукувати інших осіб та схиляти їх до необ`єктивних свідчень на свою користь.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває та вживаються заходи, щодо встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може вживати заходів щодо знищення слідів злочину для уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінально-протиправної діяльності протягом значного тривалого періоду, при цьому у вчиненні чотирьох епізодів злочинної діяльності та може продовжити вчинювати сприяння у здійсненні незаконних порубок.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу прошу врахувати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні чотирьох епізодів тяжких злочинів, за які передбачено покарання, у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років, вік та стан здоров`я підозрюваного, дозволяє йому обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, розмір шкоди у кримінальному провадженні становить 3 443 384 гривень, що є тяжкими наслідками.

Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та може призвести до затягування строку проведення досудового розслідування, що буде суперечити загальним засадам кримінального провадження, а саме ст. 28 КПК України, оскільки:

-особисте зобов`язання та особиста порука є недостатньо суворими запобіжними заходами, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та міру можливого покарання;

-домашній арешт, так як вказаний запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам, зокрема залишенню місця проживання для подальшого переховування від органу досудового розслідування та суду, вплив на свідків, приховання чи спотворення доказів тощо.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали зазначене клопотання та вказали, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, тому до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та слід визначити заставу в розмірі 299 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 905372 грн..

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає себе невинним у вчинені цього злочину.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали поданого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Згідно п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 3 та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. Обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі № 1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

У частині 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

В обґрунтування заявленого клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначає, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких за який їй може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно положень ч.1 та ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, з матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

17.09.2025 встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 246 КК України.

Проте, підозра ОСОБА_5 , у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належну поведінку та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Оцінюючи доводи прокурора та слідчого про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та продовження вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя констатує, що прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, звільнений із займаної посади, за відсутності обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_5 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, та приходить до висновку, що прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити.

При цьому, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, слідчий суддя вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для потреб досудового розслідування та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 , слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого відділення Відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, а також до органів прокуратури Гайсинського району та в Бершадський районний суд в період досудового розслідування та судового провадження за першою вимогою; 2) цілодобово не залишати місце постійного проживання - будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; 3) здати, при наявності, на зберігання до ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області особисті документи, які дають право виїзду з України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого відділення Відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, а також до органів прокуратури Гайсинського району та в Бершадський районний суд в період досудового розслідування та судового провадження за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання - будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) здати, при наявності, на зберігання до ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області особисті документи, які дають право виїзду з України.

Надати можливість працівникам органу поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з`являтися в його житло із вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручити ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - по 17.11.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1