Справа № 396/822/24
Провадження № 1-кп/392/114/25
УХВАЛА

10 червня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2024 за № 0000035 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів. На обґрунтування клопотання вказав про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати. Інші, більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою не зможуть запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання прокурора та звернувся з клопотанням в якому просив пом`якшити запобіжний захід у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, на даний час перебуває в медичній частині СІЗО №14, стан здоров`я з кожним днем погіршується, виявлено цукровий діабет та інші тяжкі хронічні захворювання, які в умовах слідчого ізолятору не підлягають лікуванню. Крім того, просив врахувати, що має батька ОСОБА_6 , 1954 р.н., який потребує догляду. Просив застосувати домашній арешт в певний час доби. Для того, щоб міг звернутися до лікарні та в подальшому, якщо буде дозволяти стан здоров`я, працевлаштуватися. Зобов`язувався виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Захисник підтримала позицію обвинуваченого, вказала, що стан здоров`я обвинуваченого значно погіршився, що підтверджується відповідною документацією наданою до суду з медичної частини СІЗО, крім того, просила врахувати раніше подані документи на підтвердження стану здоров`я батька обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Встановлено, що наразі відносно обвинуваченого ОСОБА_3 діє продовжений 16 квітня 2025 року ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 14 червня 2025 року.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження не може бути завершений до 14 червня 2025 року, оскільки в судовому засіданні частково досліджено письмові докази за ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, свідки безпосередньо в судовому засіданні не допитувалися, наступне судове засідання призначено на 02.07.2025 року.

Мета застосування запобіжного заходу визначена ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Судом встановлено, що наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, враховуючи тяжкість інкримінованих злочинів та відповідно з мірою можливого покарання та може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у ряді вчинення тяжких кримінальних правопорушень, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Суд враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні у вчиненні тяжких злочинів, до затримання обвинувачений зі слів, працював неофіційно, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2014 р.н., проживає разом з батьком ОСОБА_7 , 1954 р.н., який потребує стороннього догляду у зв`язку із станом його здоров`я, що підтверджується наданими в судове засідання документами, раніше судимий 25.12.2014 року вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.115 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі покарання відбув повністю, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена. Також судом встановлено та підтверджено належними доказами, що обвинувачений ОСОБА_3 в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» перебуває на диспансерному обліку у лікаря ендокринолога. Діагноз: поза лікарняна лівобічна нижньочасткова пневмонія, середнього ступеню важкості. Усклад.: ЛНО. Лівобічний малий гідроторокс.Суп. Цукровий діабет, тип 11, вперше виявлений, інсулінозалежний, середнього ступеню важкості. Хронічний гепатит змішаного ґенезу (токсикоз-аліментарного та HCV-асоційований) без біохімічної активності. Стан після ПВТ.ГНЦ0. Хронічний панкреатит рецидивуючий період. Кандидоз кишківника. Проходить курс лікування в умовах медичної частини Перебуває під диспансерним наглядом у лікаря ендокринолога, лікаря терапевта. Отримати наряд на госпіталізацію на ув`язненого ОСОБА_8 не має можливості, оскільки останній має статус ув`язненого, а тому адміністрація ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» просить вирішити питання в судовому засіданні щодо ув`язненого ОСОБА_3 від зміни запобіжного заходу до винесення обвинувального вироку. При цьому додано довідки завідувача Кропивницької медико-санітарної частини №14 для врахування при розгляді клопотання від 12.05.2025 та від 21.05.2025, довідка надана для вирішення питання можливого утримання в слідчому ізоляторі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Існування кожного вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК України ризику має підтверджуватися фактами, наявність яких повинна бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).

При цьому в усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (п. 62 рішення від 16.12.2010 у справі «Боротюк проти України»/ Borotyuk v. Ukraine, заява № 33579/04).

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

При цьому, прокурор не довів, що з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого, його належну процесуальну поведінку забезпечить лише тримання під вартою. На переконання суду домашній арешт в певний час доби має забезпечити виконання обвинуваченим всіх процесуальних обов`язків у цьому провадженні. При порушенні умов домашнього арешту прокурор вправі клопотати про його зміну.

При цьому, посилання на тяжкість вчинених злочинів та на суворість можливого покарання з огляду на практику Європейського суду з прав людини, не є безумовною підставою для тримання обвинуваченого під вартою. Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтоване обвинувачення у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням застосування найбільш суворих запобіжних заходів стосовно обвинувачених та обмеження їх свободи.

Таким чином, із врахуванням обставин, які наведені раніше, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою домашній арешт в певний період доби, такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та зможе запобігти зазначеним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, суд,

постановив:

Відмовити у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, із забороною у певний період доби, а саме: з 19.00 год. до 07:00 год. залишати житло та прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, до 10 серпня 2025 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утриматися від спілкування зі свідками, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися без дозволу прокурора або суду поза межі м. Новоукраїнка, Кіровоградської області;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Встановити строк дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу до 10 серпня 2025 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора у цьому кримінальному провадженні та на Новоукраїнський районний відділ поліції ГУНП у Кіровоградській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити для відома Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання до Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_9