н/п 1-кс/490/2119/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3537/25
У Х В А Л А

про здійснення спеціального досудового розслідування

13 травня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором, про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000791 від 16.09.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Миколаївській області, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва в порядку ст.297-2 КПК України про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000791 від 16.09.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 438 КК України.

Клопотання мотивує тим, що в ході ведення активних бойових дій на території України, з метою подальшого руху збройних сил російської федерації (далі - зс РФ) у напрямку міста Миколаєва та забезпечення подолання супротиву Збройних сил України (далі ЗС України) на території Миколаївської області, військовослужбовцями зс РФ, починаючи з 19.03.2022, тимчасово окуповано та взято під свій контроль, серед інших населених пунктів село Тамарине Снігурівської міської територіальної громади (далі - Снігурівська МТГ) Баштанського району Миколаївської області, яке у відповідності до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», у період часу з 20.03.2022 до 10.11.2022 перебувало під тимчасовою окупацією зс РФ.

Починаючи з 20.03.2022, військовослужбовці зс РФ та інших воєнізованих формувань у їх складі самовільно зайняли адміністративні будівлі та приватні будинки місцевих мешканців та почали активно проводити у межах населеного пункту села Тамарине Снігурівської МТГ Баштанського району Миколаївської області так звані «фільтраційні заходи» та обшуки у домоволодіннях і прибудинкових територіях місцевих мешканців, направлені на встановлення місцезнаходження військовослужбовців ЗС України, учасників АТО/ООС, територіальної оборони, можливих «коригувальників вогню» для забезпечення діяльності ЗС України та з метою впровадження та реалізації окупаційної політики держави-агресора.

Досудовим розслідуванням встановлено що, серед числа підрозділів зс РФ, які здійснювали на той час незаконну тимчасову окупацію, у тому числі, населеного пункту Тамарине Снігурівської МТГ Баштанського району Миколаївської області, були військовослужбовці НОМЕР_1 окремої мотострілецької козачої бригади (ВЧ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), яка входить до складу НОМЕР_3 загальновійськової армії Південного військового округу Сухопутних військ РФ (далі НОМЕР_4 окрема мотострілецька козача бригада, НОМЕР_4 омкб).

На той час, у складі вищевказаного підрозділу, посаду начальника розвідки 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої мотострілецької козачої бригади обіймав громадянин РФ ОСОБА_6 (з метою конспірації використовував позивний « ОСОБА_7 »), який усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою впровадження та реалізації окупаційної політики держави-агресора, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 (якому, 19.07.2024 повідомлено про підозру та скеровано обвинувальний акт до суду у рамках кримінального провадження № 0000257 від 27.02.2024 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України) та іншими невстановленими військовослужбовцями зс РФ, порушили вимогич. ч. 1, 2, 4 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33, ч. ч. 1 - 3 ст. 78, ст. 79, ст. 147 Четвертої Женевської Конвенції та приписів ч. 1 ст. 11, підпункту а.2 пункту «а», пункту «b» («e») ч. 2 ст. 75, ч. 1 ст. 76 ДП 1,за наступних обставин.

З матеріалів досудового розслідування слідує що, 05.09.2022 близько 14 год, ОСОБА_6 , будучи озброєним вогнепальною зброєю, діючи умисно, разом з ОСОБА_8 та з іншими невстановленими військовослужбовцями зс РФ, з метою встановлення серед місцевих мешканців колишніх учасників АТО (ООС) та фактів їх взаємодії з ЗС України, перебував в с. Тамарине, Баштанського району, Миколаївської області, а саме в районі вул. Садової.

У цей час на вищевказаній вулиці у своїх особистих справах проходила місцева жителька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була одягнута у цивільний одяг, не перебувала в статусі військовослужбовця ЗС України та інших військових формувань, участі в активних бойових діях не приймала, а отже перебувала під захистом «Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни» та інших законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, про що ОСОБА_6 було достеменно відомо.

Побачивши ОСОБА_9 , невстановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець зс РФ зупинив потерпілу та почав запитувати з приводу правдивості факту проходження військової служби в ЗС України ОСОБА_10 , який являється сином ОСОБА_9 . Не отримавши відповіді, яка б влаштовувала військовослужбовців зс РФ, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими військовослужбовцями зс РФ, перебуваючи на АДРЕСА_2 , почали погрожувати ОСОБА_9 вивезенням до лісопосадки та розстрілом (погроза вбивством), завдавши потерпілій психологічних страждань, тим самим здійснюючи її катування, вчинив дії, які виразились у жорстокому поводженні з цивільним населенням, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33 Четвертої Женевської конвенції, ч. 1 ст. 11 та підпункту а.2 пункту «а» ч. 2 ст. 75 ДП 1.

Після чого, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими військовослужбовцями зс РФ, маючи умисел на подальше незаконне позбавлення волі потерпілої, наказали ОСОБА_9 , всупереч її волі, зайти на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та пройти до приміщення гаражу, яке попередньо відчинили, тим самим незаконно позбавили волі останню, вчинивши дії, які виразились у іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 27, ч. ч. 1 -3 ст. 78, ст. ст. 79, 147 Четвертої Женевської Конвенції.

Надалі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 та невстановленими військовослужбовцями зс РФ, з метою отримання інформації щодо проходження служби в ЗС України ОСОБА_10 та іншими родичами потерпілої, почали здійснювати постріли з вогнепальної зброї біля ніг незаконно позбавленої волі потерпілої, завдавши останній психологічних страждань та наносити їй численні удари по тулубу кулаками рук та прикладами автоматів, завдавши потерпілій фізичних страждань, тим самим здійснюючи її катування, вчинив дії, які виразились у жорстокому поводженні з цивільним населенням, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33 Четвертої Женевської конвенції, ч. 1 ст. 11 та підпункту а.2 пункту «а» ч. 2 ст. 75 ДП 1.

У подальшому, один із невстановлених у ході досудового розслідування військовослужбовців зс РФ,у порушення вимогч. ч. 1, 2 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33 Четвертої Женевської конвенції, ч. 1 ст. 11, пункту «b» («e») ч. 2 ст. 75, ч. 1 ст. 76 ДП І, діючи умисно, за попередньою змовою та у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які в цей момент утримували потерпілу за руки, з метою зізнання потерпілої щодо приналежності її сина ОСОБА_10 до ЗС України, висловив намір вчинити дії сексуального характеру стосовно ОСОБА_9 , а саме здійснив погрози зґвалтуванням всіма військовослужбовцями зс РФ, які перебували на території вказаного домоволодіння.

Після чого, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 та невстановленим військовослужбовцем зс РФ, які перебували в приміщенні гаражу та діяли злагоджено з метою здійснення психологічного тиску стосовно ОСОБА_9 , підтримав погрози зґвалтуванням та почав сміятися, тим самим підтверджуючи висловлений спільний умисел щодо зґвалтування потерпілої, чим спричинив їй моральні страждання, тобто вчинив інше порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, ОСОБА_9 , почувши погрози зґвалтуванням військовослужбовцями зс РФ, беручи до уваги їх агресивну поведінку стосовно неї, у тому числі у діях ОСОБА_6 , знаходячись під психологічним тиском вище вказаних осіб та побоюючись за власне життя і здоров`я, реально сприйняла погрози зґвалтуванням.

У подальшому, не отримавши необхідної інформації ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та невстановленим військовослужбовцям зс РФ, вивели потерпілу з приміщення гаражу та почали наносити численні удари прикладом від автомату по тулубу ОСОБА_9 , при цьому також здійснюючи постріли з автомату біля ніг потерпілої, тим самим продовжували завдавати потерпілій фізичних та психологічних страждань, здійснюючи її катування, вчинив дії, які виразились у жорстокому поводженні з цивільним населенням, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33 Четвертої Женевської конвенції, ч. 1 ст. 11 та підпункту а.2 пункту «а» ч. 2 ст. 75 ДП 1.

Таким чином, після незаконного позбавлення волі ОСОБА_9 , 05.09.2022, яка провела у приміщенні гаражу та на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 близько години (з 14:00 год. до 15:00 год.), її було звільнено та доставлено невстановленими військовослужбовцями зс РФ до місця постійного мешкання потерпілої.

У подальшому, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та невстановленими військовослужбовцями зс РФ, завели потерпілу ОСОБА_9 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжили допитувати з приводу проходження військової служби в ЗС України її сина ОСОБА_10 , а також членів її сім`ї.

У зв`язку з цим, потерпіла ОСОБА_9 , у подальшому, побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за здоров`я своїх близьких, разом зі своєю родиною була змушена виїхати з с. Тамарине для проживання до іншого населеного пункту.

Враховуючи вищевказане, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з представниками вищого військово-політичного керівництва РФ, особами, стосовно яких обвинувальні акти скеровано до суду, та іншими не встановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, за допомогою підпорядкованих військовослужбовців зс РФ вів агресивні воєнні дії на території Херсонської області.

А тому прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення спеціального досудового розслідування, яке просить задовольнити.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому. Додатково наголосив на тому, що у зв`язку із обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.1 ст. 438 КК України, а також доказового підтвердження перебування підозрюваного ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території, та переховування останнього від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, наявні підстави для здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia).

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

У зв`язку із перебуванням підозрюваного ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території, слідчий суддя розглядає клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування за відсутності підозрюваного.

Заслухавши пояснення прокурора та враховуючи думку захисника, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Крім того, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

З долучених до матеріалів клопотання письмових документів, судом встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Миколаївській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000791 від 16.09.2024.

В межах вказаного кримінального провадження №0000791 від 16.09.2024, 28.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.1 ст. 438 КК України, та здійснено виклики, у відповідності до вимог статей 111, 112, ч. 8 ст. 135, 278 КПК України, про що опубліковано в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України.

На виконання вимог положень ч.2 ст.297-4 КПК України судом встановлено, що надані стороною обвинувачення кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_11 від 27.02.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 28.02.2024; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_9 від 28.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.03.2024; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 09.04.2024; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_13 від 01.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.04.2024; протоколом огляду місця події від 09.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 06.01.2025; відповіддю на запит аналітичним звітом за результатами відпрацювання запиту від 13.01.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 та довідка від 15.01.2025; матеріалами оперуповноваженого відділу протидії кіберзлочинам, зібраними на виконання доручення слідчого від 04.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 12.02.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_16 та довідка від 12.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 12.02.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 та довідка від 12.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.02.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 та довідка від 12.02.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 13.02.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_9 та довідка від 13.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 26.02.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 та довідка від 26.02.2025; інформацією з ГУР МОУ від 07.04.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У відповідності до положень ч.1 ст.297-4 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Аналізуючи на предмет доказового підтвердження та оцінюючи посилання прокурора щодо переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, як однієї із обов`язкових підстав для прийняття судом рішення про спеціальне досудове розслідування, то суд з урахуванням представлених стороною обвинувачення доказів, які долучені до матеріалів клопотання, та наданих слідчим в судовому засіданні пояснень, вважає обґрунтовано доведеними та доказово підтвердженими наявність зазначених обставин.

Зокрема, факт переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності підтверджується наступним. Так, будучи викликаним для вручення підозри, допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_6 у призначений час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив. Повістки про виклик опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та надіслані захиснику підозрюваного.

Згідно оперативної інформації, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства та перебуває на території тимчасово окупованої Херсонської області та на території держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором РФ.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території, а також переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, в порядку ч.6 ст.193 КПК України винесено постанову від 11.03.2025 про оголошення ОСОБА_6 в розшук та проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000791 зупинено.

07.05.2025 постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000791 відновлено.

У зв`язку із чим останньому, в порядку ч.6 ст.193 КПК України, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.05.2025 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що представлені прокурором матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на території країни-агресора та тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.1 ст. 438 КК України, так як притягнути його до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо, а тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 297-1, 297-2,297-3,297-4,297-5,309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Здійснювати спеціальне досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000791 від 16.09.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

У відповідності до положень ч.6 ст. 297-4 КПК України, відомості щодо підозрюваного, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань і опублікувати в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Копію ухвали вручити учасникам провадження.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1