Справа № 1-кп/593/90/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Бережани кримінальне провадження, внесене 11 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Озерки Джанкойського району Автономної республіки Крим, із середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, не депутата, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Верховною радою України 24 лютого 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема, строк дії воєнного стану продовжено Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2025 року № 4220-ІХ відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 березня 2025 року, близько 11 години 50 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебувала на площі Ринок у м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Рухаючись по тротуару вказаної площі поруч Бережанського краєзнавчого музею, що за адресою: площа Ринок, 1 м. Бережани, на лавочці поруч будівлі побачила сумочку рожевого кольору, в якій знаходилися грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 3500 гривень. В той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вищезазначений час та місці, ОСОБА_4 з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії носять таємний характер, наблизилась до вказаної лавки та сіла поруч вказаної сумочки, після чого шляхом вільного доступу таємно викрала сумочку ОСОБА_6 , у якій зберігались грошові кошти в сумі 3500 гривень купюрами номіналом 500 гривень.

Сумочку із грошовими коштами ОСОБА_4 заховала під руку та покинула місце вчинення злочину, тим самим отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Крім того, 11 березня 2025 року, близько 11 год.50 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебувала на площі Ринок у м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Рухаючись по тротуару вказаної площі поруч Бережанського краєзнавчого музею, що за адресою: площа Ринок, 1 м. Бережани, на лавочці поруч будівлі побачила сумочку рожевого кольору, в якій знаходилася банківська картка № НОМЕР_1 ОСОБА_6 .. В той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний час та місці, ОСОБА_4 , яка побачила на лавочці сумочку ОСОБА_8 з її банківською карткою, передбачаючи та бажаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, діючи протиправно, з прямим умислом, переконавшись, що її дії мають таємний характер, наблизилась до вказаної лавки та сіла поруч вказаної сумочки, після чого шляхом вільного доступу таємно викрала сумочку ОСОБА_6 , у якій зберігалася банківська картка для обслуговування банківського карткового рахунку № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», з безконтактною технологією проведення платежів, яка є різновидом офіційних документів, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу.

Сумочку із банківською карткою ОСОБА_6 . ОСОБА_4 заховала під руку та покинула місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись карткою на власний розсуд, а саме: ОСОБА_4 впродовж 12-17 березня 2025 року здійснила зняття грошових коштів з вказаної картки у банкоматах м. Бережани на загальну суму 17600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Окрім цього, 11 березня 2025 року, близько 11 години 50 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебувала на площі Ринок у м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Рухаючись по тротуару вказаної площі поруч Бережанського краєзнавчого музею, що за адресою: Площа Ринок, 1 м. Бережани, на лавочці поруч будівлі побачила сумочку рожевого кольору, в якій знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .. В той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний час та місці, ОСОБА_4 , яка побачила на лавочці сумочку ОСОБА_6 з її паспортом громадянина України, передбачаючи та бажаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, діючи протиправно, з прямим умислом, переконавшись, що її дії мають таємний характер, наблизилась до вказаної лавки та сіла поруч вказаної сумочки, після чого шляхом вільного доступу таємно викрала сумочку ОСОБА_6 , у якій зберігався паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_9 , який є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати держателя цього спеціального засобу, покинула місце злочину, тим самим незаконно заволоділа паспортом громадянина України.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у незаконному заволодінні паспортом.

Крім того, 12 березня 2025 року, близько 11 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , яка перебувала на площі Ринок у м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області та мала при собі викрадену 11 березня 2025 року банківську картку ОСОБА_6 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , близько 11 години 12 березня 2025 року, направилася до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Степана Бандери, 11 м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_4 об 11 год. 06 хв. повторно таємно викрала грошові кошти в сумі 3500 гривень потерпілої, шляхом їх зняття з банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», ввівши пін-код, який був записаний на банківській картці ОСОБА_6 та отримала реальну можливість розпоряджатись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану.

Окрім того, 13 березня 2025 року, близько 13 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , яка перебувала на площі Ринок у м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області та мала при собі викрадену 11 березня 2025 року банківську картку ОСОБА_6 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та діючи з прямим умислом, в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , близько 13 години 13 березня 2025 року, направилася до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області, вул. Тернопільська, 7А . Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_4 о 13 годині 02 хвилини повторно таємно викрала грошові кошти в сумі 3500 гривень ОСОБА_6 шляхом їх зняття з банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», ввівши пін-код, який був записаний на банківській картці потерпілої.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 близько 11 години 14 березня 2025 року направилася до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Степана Бандери, 11, м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_4 об 11 годині 16 хвилини повторно таємно викрала грошові кошти в сумі 3600 гривень ОСОБА_6 шляхом їх зняття з банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», ввівши пін-код, який був записаний на банківській картці потерпілої.

В подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 близько 10 години 40 хвилин 16 березня 2025 року направилася до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Степана Бандери, 11 м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_4 о 10 годині 51 хвилин повторно таємно викрала грошові кошти в сумі 3500 гривень ОСОБА_6 шляхом їх зняття з банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», ввівши пін-код, який був записаний на банківській картці потерпілої.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 близько 10 год.50 хв. 17 березня 2025 року направилася до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Степана Бандери, 11 м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області. Прибувши до банкомату по вищезазначеній адресі, ОСОБА_4 о 10 год.58 хв. повторно таємно викрала грошові кошти в сумі 3500 гривень ОСОБА_6 шляхом їх зняття з банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», ввівши її пін- код, який був записаний на банківській картці потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 отримала реальну можливість розпоряджатись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 14100 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, вчиненій в умовах воєнного стану.

28 квітня 2025 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності її захисника ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.ч.1, 3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України, інших істотних для даних кримінальних проваджень обставин.

Обвинувачена беззастережно визнала свою вину у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_4 за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі ; за ч. 3 ст. 357 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк, який буде визначений судом, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.... Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у звязку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним та суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, які згідно ст. 12 КК України є проступками, та обвинувачується за ч.4 ст. 185 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, та вищевказана угода, яка укладена між сторонами кримінального провадження, відповідає вимогам ст. 469 КПК України, оскільки діями обвинуваченої шкода завдана інтересам окремих осіб, а саме: потерпілій ОСОБА_6 , яка дала прокурору письмову згоду на укладення цієї угоди.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Ураховуючи особливості і специфіку вчинених кримінальних правопорушень та конкретні обставини їх вчинення, зокрема, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, як показник індивідуального рівня суспільної небезпеки, зумовленого специфічними об`єктивними і суб`єктивними ознаками, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , її соціальні та правові характеристики, які мають кримінально-правове значення, факт повного і безпосереднього визнання винуватості у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих обставини, передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування заподіяного збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, забезпечуючи принцип співмірності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину, а тому враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності її захисника ОСОБА_5 , і вважає можливим у відповідності до ст. 65 КК України призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2025 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності її захисника ОСОБА_5 .

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі ;

- за ч. 3 ст. 357 КК України - 1 (один) рік і 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: сумку рожевого кольору із емблемою у вигляді корони з блокнотом із зображенням кота та карткою ''Студія м`яса'' № 687, які упаковано у сейф-пакет PSP2459015 та передано у камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області повернути потерпілій ОСОБА_6 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останньої, а оптичний диск DVD-R із написом А3118ХJ19183934LH із відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Обраний обвинуваченій запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Головуюча суддя: