Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1799/20
Провадження №: 1-кп/332/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого, призначеного на окрему процесуальну дію ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001668 від 23.05.2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, який на момент вчинення кримінального правопорушення був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживав за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстроком на 60 днів в ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19», оскільки, на думку прокурора, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинення нового аналогічного злочину. Вказані ризики виключають можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, так, як альтернативні запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого.

Представник потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав думку прокурора. Додатково зауважив, що обвинувачений лише скористався воєнним станом, а також тим, що мав на утриманні трьох дітей, з метою ухилитися від суду та покарання. Тому вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу дозволить обвинуваченому знов переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що він до повномасштабного вторгнення з`являвся на кожне судове засідання. Після початку війни він з метою врятування власного життя та життя дітей виїхав закордон. Просить обрати більш м`який запобіжний захід та пообіцяв виконувати всі обов`язки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просив засотувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки на його думку відсутні ризики впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, які вже були допитані. Також вважає, що відсутній ризик вчинення аналогічного злочину, зважаючи на те, що у обвинуваченого, навряд чи, виникає бажання сідати за кермо. Щодо переховування від суду, то обвинувачений пообіцяв виконувати покладені на нього обов`язки.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 02.11.2023 клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 було задоволено.

Обрано обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження було вирішено забезпечити його доставку до Заводського районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З листа начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» від 24.06.2025 № 9/5366 слідує, що 23.06.2025 в рамках видачі з Федеративної Республіки Німеччина до ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» поступив ОСОБА_6 , який був затриманий 23.06.2025 ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, тому визначені ч. 6 ст. 193 КПК України строки були дотримані.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Пунктом четвертим ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд вважає, що прокурор належним чином мотивувала своє клопотання.

Так, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесене до категорії тяжких злочинів, а санкція статті 286 частини 3 КК України передбачає покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Очікуване покарання, хоча і не є самостійними підставами для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, обвинувачений у даному кримінальному провадженні переховувався від суду, у зв`язку із чим був оголошений в міжнародний розшук. Також, обвинувачений офіційно непрацевлаштований, підтвердження отримання ним будь-яких доходів суду не надано, обвинувачений розлучений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, тому з урахуванням тяжкості можливого покарання, у суду є підстави вважати, що обвинувачений може вжити заходів, щоб уникнути відповідальності або вчинити інше кримінальне правопорушення. Вчинення аналогічного злочину також підтверджується тим, що обвинувачений не позбавлений права керування транспортними засобами.

Також, обвинувачений ОСОБА_6 може перешкодити встановленню істини у справі, узгодивши свої показання з показаннями інших осіб (свідків та потерпілих) або вчинити тиск з метою спонукання їх змінити показання.

Судом також узято до уваги, що у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, тому не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

В той же час, суд вважає, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з підстави того, що встановлені судом ризики виправдовують лише тримання обвинуваченого під вартою, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні види запобіжних заходів, які не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що будь-яких даних для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Оскільки внаслідок кримінального правопорушення була спричинена загибель двох осіб, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 23 серпня 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19».

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 25 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1