Справа № 305/1522/25
Номер провадження 1-кп/305/318/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено в ЄРДР 02.01.2025 за №0000001 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Рахівського районного суду Закарпатської області 12.05.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в ЄРДР 02.01.2025 за №0000001 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 12.05.2025 призначено підготовче судове засідання, а ухвалою суду від 14.05.2025 призначено судовий розгляд.

Прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 27 червня 2025 подав через систему "Електронний суд" клопотання, в якому просить продовжити дію запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з одночасним визначенням застави в розмірі 166 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. 14.02.2025 о 17:02 год ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та поміщений до ізолятора тимчасового тримання. 17.02.2025 відносно ОСОБА_4 слідчим суддею Тячівського районного суду було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 502 648 грн зі строком дії по 14.04.2025, який було 10.04.2025 продовжено по 15.05.2025 включно. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, і відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, з метою можливої зміни показів на його користь або відмови від давання показів. Вказані ризики доведені тим, що ОСОБА_4 може перетнути кордон України в будь-який момент, оскільки має на це законні підстави являючись багатодітним батьком. Окрім цього, може перетнути кордон в незаконний спосіб, оскільки проживає в прикордонному районі та лінія державного кордону примикає до тильної частини дворогосподарства, в якому він проживає. ОСОБА_4 може впливати на свідка ОСОБА_7 з метою зміни або відмови від давання викривальних показів. Крім того, ОСОБА_4 постійного місця роботи не має. Вказані ризики продовжують існувати і на даний час. З огляду на викладене, просить продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 166 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що 17.02.2025 був застосований до ОСОБА_4 , на 60 діб з одночасним визначенням застави в розмірі 166 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою та просить таке задовольнити, оскільки ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 наміру ухилятися від суду не має, а ризики, що були враховані при обранні запобіжного заходу, перестали існувати. Крім того, обвинувачений має батьків похилого віку й малолітніх дітей та дружину, яка не працює, яким потрібна допомога.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 17.02.2025 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.05.2025 з визначенням застави у розмірі 166 прожиткових мінімумів, що становить 502 648 (п`ятсот дві тисячі шістсот сорок вісім грн 00 коп).

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 14.05.2025 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до 11 липня 2025 року та зменшено розмір застави, що був визначений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 17.02.2025 ОСОБА_4 , до 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302800 грн (триста дві тисячі вісімсот гривень).

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку суду, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити дію раніше обраний запобіжний захід, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 хоч і характеризується позитивно за місцем проживання та має на утриманні малолітню дитину і дітей дружини, яких також виховує, проте він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що своєю чергою саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду. Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_4 хоч і має постійне місце проживання, але не має постійного місця роботи, не навчається, відтак може виїхати зі свого місця постійного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, наразі судовий розгляд лише розпочався, не досліджені матеріали кримінального провадження, не допитані свідки у цьому кримінальному провадженні, на яких, у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який - не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, матиме змогу незаконно впливати обвинувачений, з метою зміни показань чи відмови від надання таких.

При цьому, суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду також не надано.

Підсумовуючи зазначені вище обставини, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки на даний час ризики заявлені при обранні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого на даний час не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання останнього під вартою, відтак строк дії запобіжного заходу обвинуваченому слід продовжити із визначенням застави у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302800 грн на строк до 60 днів, що відповідатиме ч. 1 ст. 197 КПК України, а клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на цілодобових домашній арешт до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до 09 вересня 2025 року.

Розмір застави, що був визначений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 14.05.2025 ОСОБА_4 , - 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302800 грн (триста дві тисячі вісімсот гривень) - залишити без змін.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1